5
1 Jeden muž jménem Ananiáš však se svou manželkou Zafírou prodal pozemek 2 a s vědomím své manželky z těch peněz lstivě ubral. Potom přinesl určitou část a položil [ji] k nohám apoštolů. 3 Petr však řekl: “Ananiáši, proč Satan naplnil tvé srdce, abys lhal Duchu Svatému a lstivě ubral z peněz za to pole? 4 Copak nebylo tvé, když zůstávalo [neprodané]? A když bylo prodáno, bylo ve tvé moci. Proč ses tedy ve svém srdci rozhodl k takovému činu? Nezalhal jsi lidem, ale Bohu!” 5 Když pak Ananiáš uslyšel ta slova, padl a vypustil duši. A na všechny, kteří to slyšeli, přišla veliká bázeň. 6 Mládenci tedy vstali, zabalili ho, vynesli ven a pochovali. 7 A stalo se, že po uplynutí asi tří hodin přišla i jeho žena, která nevěděla, co se stalo. 8 Petr jí tedy řekl: “Pověz mi, zda jste to pole prodali za tolik?” A ona řekla: “Ano, za tolik.” 9 Petr jí však řekl: “Proč jste se smluvili, abyste pokoušeli Pánova Ducha? Hle, nohy těch, kteří pochovali tvého muže, [jsou] přede dveřmi, a vynesou [i] tebe!” 10 A ihned padla k jeho nohám a vypustila duši. A když mladíci vešli, nalezli ji mrtvou. Vynesli [ji] tedy a pochovali vedle jejího muže. 11 Na celou církev i na všechny, kdo to slyšeli, pak přišla veliká bázeň. 12 Skrze ruce apoštolů se tedy dělo mezi lidem mnoho znamení a zázraků a všichni bývali jednomyslně [spolu] v Šalomounově sloupoví. 13 Nikdo jiný se k nim však neodvažoval připojit, ale lid si jich velice vážil. 14 K Pánu se pak přidávalo [stále] více věřících, množství mužů i žen, 15 takže i na ulice vynášeli nemocné a pokládali [je] na lůžka a nosítka, aby když [tudy] půjde Petr, alespoň jeho stín padl na některého z nich. 16 Do Jeruzaléma se také scházelo množství [lidí] z okolních měst, kteří přinášeli nemocné a trápené nečistými duchy a ti všichni byli uzdravováni. 17 Tehdy povstal nejvyšší kněz a všichni, kdo byli s ním (což je ta sekta saduceů), naplněni závistí, 18 a chopili se apoštolů a vsadili je do veřejné věznice. 19 Ale Pánův anděl v noci otevřel dveře vězení, vyvedl je [ven] a řekl: 20 “Jděte, postavte se v chrámu a mluvte lidu všechna slova tohoto života.” 21 Když [to] tedy uslyšeli, vešli za úsvitu do chrámu a učili. Když pak přišel nejvyšší kněz i ti, kdo byli s ním, svolali veleradu (to jest celé staršovstvo synů Izraele) a poslali do vězení, aby je přivedli. 22 Když ale služebníci přišli, nenašli je ve vězení. Vrátili se [tedy] a oznámili: 23 “Vězení jsme sice našli bezpečně zavřené, také strážné stojící venku přede dveřmi, ale když jsme otevřeli, nikoho jsme uvnitř nenašli.” 24 A když ta slova nejvyšší kněz s velitelem chrámové [stráže] a velekněžími uslyšel, byli bezradní nad tím, co se to mohlo stát. 25 Tehdy někdo přišel a oznámil jim: “Hle, muži, které jste vsadili do vězení, stojí v chrámu a učí lid!” 26 Tehdy velitel se služebníky odešel a přivedl je bez násilí; báli se totiž, aby je lid neukamenoval. 27 A když je přivedli a postavili ve veleradě, zeptal se jich nejvyšší kněz: 28 “Copak jsme vám přísně nepřikázali, abyste v tom jménu neučili? A hle, naplnili jste Jeruzalém svým učením a chcete krev toho člověka uvést na nás!” 29 Petr a apoštolové však odpověděli: “Je třeba více poslouchat Boha než lidi. 30 Bůh vašich otců vzkřísil Ježíše, kterého jste vy pověsili na dřevo a zabili. 31 Jeho Bůh vyvýšil svou pravicí jako Vůdce a Spasitele, aby dal Izraeli pokání a odpuštění hříchů. 32 A my jsme svědky těchto věcí, a také Duch Svatý, kterého dal Bůh těm, kdo ho poslouchají.” 33 Když [to] tedy uslyšeli, rozzuřili se a začali se radit, [jak] by je zabili. 34 Tehdy vstal ve veleradě jeden farizeus jménem Gamaliel, učitel Zákona ctěný vším lidem, a poručil, aby byli apoštolové na chvíli vyvedeni ven. 35 Potom jim řekl: “Izraelité, dejte si pozor [na to], co chcete udělat s těmito lidmi. 36 Vždyť před těmito dny povstal Teudas; říkal o sobě, [že] je někým, a připojilo se k němu množství okolo čtyř set mužů. Ten byl zabit a všichni, kdo ho poslouchali, byli rozptýleni a obráceni vniveč. 37 Po něm povstal za dnů soupisu Juda Galilejský a strhl za sebou mnoho lidí. [Ale] i ten zahynul a všichni, kdo ho poslouchali, byli rozptýleni. 38 Proto vám nyní říkám: Odstupte od těchto lidí a nechte je. Jestliže je totiž tento úmysl nebo toto dílo z lidí, rozpadne se. 39 Je-li však z Boha, nebudete to moci zrušit. Abyste snad nakonec nebyli shledáni [jako] Boží nepřátelé!” 40 A tak ho poslechli. Zavolali apoštoly, zmrskali [je], přikázali [jim], aby nemluvili v Ježíšově jménu a propustili je. 41 Oni tedy šli z té velerady s radostí, že byli hodni trpět potupu pro jeho jméno. 42 A nepřestávali každého dne v chrámu i po domech učit a kázat Ježíše Krista.