11
1 A byla mi dána třtina podobná [měřicí] holi a postavil se [tu] anděl se slovy: “Vstaň a změř Boží chrám i oltář i ty, kteří se v něm klanějí. 2 Nádvoří, které [je] venku [před] chrámem, však vynech a neměř ho, neboť bylo dáno pohanům a [ti] budou šlapat [po] svatém městě čtyřicet dva měsíce. 3 Ale dám [moc] dvěma svým svědkům, kteří budou prorokovat tisíc dvě stě šedesát dní, oblečeni pytlovinou.” 4 Ti jsou ty dvě olivy a dva svícny stojící před tváří Boha [vší] země. 5 A kdyby jim chtěl někdo ublížit, vyjde z jejich úst oheň a pohltí jejich nepřátele. Kdyby jim tedy chtěl někdo ublížit, musí být takto zabit. 6 Ti [dva] mají moc zavřít nebe, aby za dnů jejich prorokování nepršel déšť; a mají moc nad vodami, aby je obraceli v krev a aby zasáhli zemi jakoukoli ranou, kdykoli budou chtít. 7 Ale když dokončí své svědectví, povede proti nim ta šelma vystupující z propasti válku a zvítězí nad nimi a zabije je. 8 A jejich mrtvoly [budou ležet] na ulici toho velikého města, které se duchovně nazývá Sodoma a Egypt, kde byl také ukřižován náš Pán. 9 A [mnozí] z lidí, pokolení, jazyků a národů se budou dívat na jejich mrtvoly po tři a půl dne a nedovolí jejich mrtvoly pochovat do hrobů. 10 A ti, kteří bydlí na zemi, se budou nad nimi radovat a veselit a budou posílat dary jedni druhým; protože ti dva proroci trýznili obyvatele země. 11 Ale po třech a půl dnech do nich vstoupil duch života od Boha a postavili se na nohy a na ty, kteří je pozorovali, padla veliká bázeň. 12 Potom uslyšeli veliký hlas z nebe, který jim řekl: “Vystupte sem!” A [oni] vystoupili v oblaku do nebe a jejich nepřátelé je pozorovali. 13 A v tu hodinu nastalo veliké zemětřesení a desetina města padla a v tom zemětřesení bylo zabito sedm tisíc lidí. A ostatní dostali strach a vzdali slávu nebeskému Bohu. 14 Druhé “běda” pominulo; hle, třetí “běda” přichází rychle: 15 Tehdy zatroubil sedmý anděl a v nebi zazněly mocné hlasy říkající: “Království světa se stala [královstvím] našeho Pána a jeho Krista; a [on] bude kralovat na věky věků!” 16 Tehdy těch čtyřiadvacet starců, kteří sedí na svých trůnech před Božím obličejem, padlo na tváře a klanělo se Bohu 17 se slovy: “Děkujeme tobě, Pane, Všemohoucí Bože, který jsi a který jsi byl a který přicházíš; neboť ses chopil své veliké moci a ujal ses kralování! 18 Národy se rozhněvaly a přišel tvůj hněv a čas, aby byli souzeni mrtví a aby byla dána odplata tvým služebníkům prorokům a svatým a těm, kteří se bojí tvého jména, malým i velkým, a aby byli zničeni ti, kteří ničí zemi.” 19 Tehdy se otevřel Boží chrám v nebi a v jeho chrámu byla vidět truhla jeho smlouvy. A nastalo veliké blýskání, hlasy a hromobití, zemětřesení a veliké krupobití.