11
1 Následujte můj příklad, tak jako já [následuji] Kristův. 2 Chválím vás, bratři, že ve všem pamatujete na mne a dodržujete ustanovení tak, jak jsem vám [je] vydal. 3 Chci však, abyste věděli, že hlavou každého muže je Kristus, hlavou ženy muž a hlavou Krista Bůh. 4 Každý muž modlící se nebo prorokující s pokrytou hlavou hanobí svou hlavu. 5 Také každá žena modlící se nebo prorokující s nezahalenou hlavou hanobí svou hlavu; vždyť je [to] jedno a totéž, jako [kdyby] se oholila. 6 Jestliže se totiž žena nezahaluje, ať se také ostříhá. Je-li však pro ženu hanba, aby se ostříhala nebo oholila, ať se zahaluje. 7 Muž si ovšem nemá zahalovat hlavu, neboť je obrazem a slávou Boží, žena však je slávou muže. 8 Vždyť muž není z ženy, ale žena z muže. 9 Muž přece také nebyl stvořen kvůli ženě, ale žena kvůli muži. 10 Proto má žena mít na hlavě [znamení] moci kvůli andělům. 11 Avšak v Pánu [není] ani žena bez muže, ani muž bez ženy. 12 Neboť jako [je] žena z muže, tak [je] také muž skrze ženu, a všechny věci [jsou] z Boha. 13 Posuďte sami mezi sebou: je vhodné, aby se žena modlila k Bohu nezahalená? 14 Neučí vás snad ani sama přirozenost, že pro muže je hanba, když má dlouhé vlasy? 15 Má-li však dlouhé vlasy žena, je [to] pro ni sláva; dlouhé vlasy jsou jí totiž dány místo závoje. 16 Míní-li však někdo být neústupným, my takový zvyk nemáme a církve Boží také ne. 17 Když však přikazuji tyto věci, nechválím [to,] že se nescházíte k prospěchu, ale ke škodě. 18 Především slyším, [že] když se scházíte v církvi, jsou mezi vámi roztržky, a zčásti tomu věřím. 19 Musí totiž mezi vámi být i sekty, aby se ukázali ti, kdo jsou mezi vámi [vskutku] osvědčení. 20 Když se tedy spolu scházíte, není [to] k tomu, abyste jedli Pánovu večeři; 21 vždyť každý si při jídle bere nejdříve svou večeři, a tak jeden hladoví a jiný je opilý. 22 Cožpak nemáte domy, abyste [v nich] jedli a pili? Anebo pohrdáte Boží církví a zahanbujete ty, kteří [nic] nemají? Co vám mám říci? Mám vás pochválit? Za toto [vás] nechválím! 23 Neboť já jsem přijal od Pána to, co jsem vám také předal, že Pán Ježíš v tu noc, kdy byl zrazen, vzal chléb, 24 a když vzdal díky, rozlomil [jej a] řekl: “Vezměte, jezte, toto je mé tělo, které se láme za vás. Toto čiňte na mou památku.” 25 Stejně tak i kalich, když povečeřel, se slovy: “Tento kalich je ta nová smlouva v mé krvi. Toto čiňte, kdykoli byste [jej] pili, na moji památku.” 26 Neboť kdykoli byste jedli tento chléb a pili tento kalich, zvěstujete Pánovu smrt, dokud nepřijde. 27 A proto, kdokoli by jedl tento chléb a pil Pánův kalich nehodně, bude vinen tělem a krví Pána. 28 Ať tedy člověk prověří sám sebe a takto ať jí z toho chleba a pije z toho kalichu. 29 Neboť kdo jí a pije nehodně, jí a pije sám sobě odsouzení, jelikož nerozsuzuje Pánovo tělo. 30 Proto jsou mezi vámi mnozí slabí a nemocní a mnozí usínají. 31 Kdybychom se totiž rozsuzovali sami, nebyli bychom souzeni. 32 Když jsme však souzeni, býváme Pánem vychováváni, abychom nebyli odsouzeni se světem. 33 A tak, moji bratři, když se scházíte k jídlu, čekejte jedni na druhé. 34 A jestliže má někdo hlad, ať jí doma, abyste se nescházeli k odsouzení. Ostatní věci pak zařídím, až přijdu.