10
Jeesus läkitab kaksteist apostlit
1 Jeesus kutsus oma kaksteist jüngrit enda juurde ja andis neile meelevalla rüvedaid vaime välja ajada ning parandada kõiki haigusi ja hädasid.
2 Nende kaheteistkümne apostli nimed olid:
kõigepealt Siimon, keda hüüti Peetruseks, ja tema vend Andreas,
siis Sebedeuse poeg Jaakobus ja tema vend Johannes,
3 Filippus ja Bartolomeus,
Toomas ja maksukoguja Matteus,
Alfeuse poeg Jaakobus ja Taddeus,
4 Siimon Kaanalane ja Juudas Iskariot – Jeesuse äraandja.
5 Jeesus läkitas välja need kaksteist, juhendades neid nõnda: „Ärge minge teiste rahvaste sekka ega astuge ühessegi samaarlaste linna. 6 Vaid minge kadunud lammaste, Iisraeli rahva juurde! 7 Minnes kuulutage: „Taevariik on lähedal!“ 8 Tehke terveks haiged, äratage üles surnud, tehke puhtaks pidalitõbised, ajage välja kurjad vaimud! Ilma olete saanud, ilma ka andke!
9 Ärge võtke kaasa kuld-, hõbe- ega vaskraha oma vöö vahele, 10 ei reisipauna ega teist särki ega jalatseid ega keppi. Sest töötegija on oma ülalpidamist väärt! 11 Kui te lähete mõnda külasse või linna, siis kuulake järele, kes on selles paigas väärt teid võõrustama, ja tema juurde jääge, kuni te lahkute. 12 Majja sisenedes tervitage seda! 13 Ja kui maja on seda väärt, jätke oma rahu selle peale, aga kui ei ole, tulgu teie rahu tagasi teie juurde. 14 Aga kui keegi teid vastu ei võta ja teie sõnumit ei kuula, siis sellest kodust või linnast lahkudes raputage maha selle koha tolmgi oma jalgadelt. 15 Tõesti, ma ütlen teile, isegi Soodomal ja Gomorral läheb kohtupäeval kergemini kui sellel linnal.
16 Ma saadan teid otsekui lambaid huntide sekka. Olge siis arukad nagu maod ja süütud kui tuvid! 17 Olge valvsad inimeste suhtes, sest nad annavad teid kohtute kätte ja lasevad piitsutada sünagoogides. 18 Minu pärast viiakse teid valitsejate ja kuningate ette, et te saaksite neile ja rahvastele tunnistada.
19 Kui nad teid kinni võtavad, siis ärge muretsege, mida või kuidas rääkida. Sel tunnil antakse teile see, mida öelda, 20 sest te ei räägi ise, vaid teie Isa Vaim kõneleb teie kaudu. 21 Vend saadab surma venna ja isa lapse ning lapsed tõusevad vanemate vastu ja lasevad nad surmata. 22 Minu nime pärast olete te kõigi poolt vihatud, ent kes peab vastu lõpuni, see pääseb. 23 Kui teid ühes linnas taga kiusatakse, põgenege teise! Tõesti, ma ütlen teile, te ei jõua Iisraeli linnu läbi käia, enne kui Inimese Poeg tuleb.
24 Jünger ei ole üle õpetajast ega teener parem oma isandast. 25 Jünger olgu rahul, kui ta käsi käib nagu tema õpetajal, ja teener olgu rahul, kui ta käsi käib nagu isandal. Kui nad juba peremeest nimetasid Peltsebuliks, kui palju enam siis tema pereliikmeid!
26 Seepärast ärge kartke neid! Midagi ei ole varjatut, mida ei paljastataks, ega salajast, mis teatavaks ei saaks. 27 Mida mina räägin teile pimedas, ütelge valges, ja mida te kuulete kõrva sosistatavat, kuulutage katustelt! 28 Ärge kartke neid, kes ihu tapavad, aga hinge tappa ei suuda. Pigem kartke teda, kes võib nii hinge kui ka ihu põrgus hukata! 29 Eks kaks varblast müüda ühe penni eest? Ometi ükski neist ei lange maha ilma teie Isa loata. 30 Ent teie juuksekarvadki on kõik ära loetud. 31 Ärge siis kartke, te olete rohkem väärt kui palju varblasi.
32 Igaüht nüüd, kes mind tunnistab inimeste ees, teda tunnistan ka mina oma Isa ees, kes on taevas. 33 Aga seda, kes salgab mind inimeste ees, salgan minagi oma Isa ees, kes on taevas.
34 Ärge arvake, et ma olen tulnud rahu tooma maa peale! Ma ei tulnud tooma rahu, vaid mõõka! 35 Ma tulin pöörama
„meest tema isa vastu,
tütart tema ema vastu
ja miniat tema ämma vastu.
36 Ja mehe vaenlaseks saavad tema pereliikmed“.
37 Kes isa või ema armastab rohkem kui mind, ei ole mind väärt. Kes poega või tütart armastab rohkem kui mind, ei ole mind väärt. 38 Ja kes ei võta oma risti ega järgne mulle, ei ole mind väärt. 39 Kes oma elu hoiab, kaotab selle, ja kes oma elu kaotab minu pärast, leiab selle.
40 Kes teid vastu võtab, võtab vastu minu, ja kes minu vastu võtab, võtab vastu selle, kes minu saatis. 41 Kes prohveti vastu võtab kui prohveti, saab prohveti tasu, ja kes õiglase mehe vastu võtab, sest ta on õiglane, saab õiglase inimese tasu. 42 Kes iganes pakub kruusitäie jahedat vett ühele neist väikestest, kes on minu jünger – tõesti, ma ütlen teile, ta ei jää oma tasust ilma.“