21
1 Hiljem ilmus Jeesus jüngritele veel Galilea järve ääres.* See juhtus nõnda. 2 Siimon Peetrus, Kaksik Toomas, Galilea Kaanast pärit Naatanael, Sebedeuse pojad ja veel kaks jüngrit olid koos.
3 „Ma lähen kalale,“ ütles Siimon Peetrus neile. „Me tuleme sinuga kaasa,“ vastasid nad. Nii läksid nad välja paati, kuid kogu öö ei püüdnud nad midagi.
4 Kui koidik saabus, seisis kaldal Jeesus, kuid jüngrid ei teadnud, et see on tema. 5 Jeesus hüüdis neile: „Sõbrad, kas olete midagi püüdnud?“
„Ei,“ vastasid nad.
6 „Heitke võrk välja paadist paremale ja te leiate kala,“ ütles ta neile. Nõnda nad heitsid võrgu välja ega suutnud seda vedada, sest selles oli nii palju kalu. 7 Jünger, keda Jeesus armastas, ütles Peetrusele: „See on Issand.“ Kui Peetrus kuulis, et see on Issand, pani ta mõned riided selga, kuna ta oli alasti, ja hüppas järve. 8 Teised jüngrid järgnesid paadis, vedades kalu täis võrku, sest nad ei olnud kaldast kaugel, ainult umbes sada meetrit. 9 Kui nad randusid, nägid nad tuld, mille peal küpses kala, ja leiba.
10 Jeesus ütles neile: „Tooge mõni kala, mille te just püüdsite.“ 11 Siimon Peetrus läks paati ja tõmbas kalu täis võrgu kaldale. Seal oli 153 suurt kala, kuid võrk ei olnud siiski rebenenud.
12 „Tulge ja sööge hommikusööki,“ ütles Jeesus neile. Keegi jüngritest ei julgenud talt küsida: „Kes sa oled?“ Nad teadsid, et see on Issand. 13 Jeesus võttis leiva ja andis selle neile ja ka kala. 14 See oli kolmas kord, mil Jeesus oli pärast surnuist ülesäratamist jüngritele ilmunud.
15 Pärast hommikusööki küsis Jeesus Siimon Peetruselt: „Siimon, Johannese poeg, kas sa armastad mind rohkem kui neid?“†
„Jah, Issand,“ vastas ta, „sa tead, et ma armastan sind.“
16 „Hoolitse mu tallede eest,“ ütles Jeesus talle. „Siimon, Johannese poeg, kas sa armastad mind?“ küsis ta teist korda.
„Jah, Issand,“ vastas ta, „sa tead, et ma armastan sind.“
17 „Kanna hoolt mu lammaste eest,“ ütles Jeesus talle. „Siimon, Johannese poeg, kas sa armastad mind?“ küsis ta kolmandat korda.
Peetrus kurvastas, et Jeesus küsis talt kolmandat korda, kas ta armastab teda. „Issand, sina tead kõike. Sa tead, et ma armastan sind,“ vastas Peetrus talle.
„Hoolitse mu lammaste eest,“ ütles Jeesus.
18 „Ma räägin sulle tõtt,“ ütles Jeesus, „kui sa olid noor, riietasid sa end ise ja läksid sinna, kuhu tahtsid. Aga kui oled vana, sirutad sa käed ja keegi teine riietab sind, ning viib sind sinna, kuhu sa ei taha minna.“ 19 Jeesus ütles seda, et selgitada, missuguse surmaga pidi ta Jumalat austama. Siis ütles ta Peetrusele: „Järgne mulle.“
20 Kui Peetrus ümber pööras, nägi ta neile järgnemas jüngrit, keda Jeesus armastas, seda, kes oli õhtusöögi ajal end Jeesuse poole kallutanud ja küsinud: „Issand, kes su ära annab?“
21 Peetrus küsis Jeesuselt: „Aga mis temast saab, Issand?“
22 Jeesus ütles talle: „Kui ma tahan, et ta jääks siia elama kuni mu tagasitulekuni, miks on see sinu mure? Sina järgne mulle!“
23 Sellepärast levis usklike hulgas ütlus, et see jünger ei sure. Aga Jeesus ei öelnud talle, et ta ei sure, vaid lihtsalt: „Kui ma tahan, et ta jääks siia elama kuni mu tagasitulekuni, miks on see sinu mure?“
24 See jünger kinnitab juhtunut ja kirjutas selle kõik üles. Me teame, et tema sõnad on õiged. 25 Jeesus tegi veel palju asju, ja kui kõik see üles kirjutada, siis ma kahtlen, kas kogu maailm mahutaks ära kõik raamatud, mis tuleks kirjutada.
* 21:1 Sõna-sõnalt „Tibeeriase järve“. † 21:15 „Neid“: see võib viidata nende ümber olevatele objektidele kaluri ameti tähenduses, aga tõenäolisemalt viitab see teistele jüngritele. Siin on kõne all Peetruse armastus Jeesuse vastu.