21
1 Jeesus ja tema jüngrid läksid Jeruusalemma. Lähemale jõudes tulid nad Betfage küla juurde Õlimäel. Jeesus saatis kaks jüngrit ette 2 ja ütles neile: „Minge külla. Sealsamas leiate te kinni seotult eesli koos säluga. Siduge nad lahti ja tooge mulle. 3 Kui keegi küsib, mida te teete, siis öelge talle: „Issandal on neid vaja“, ja nad saadavad nad jalamaid.“
4 Nii pidi täituma see, mida oli öelnud prohvet: 5 „Öelge Siioni tütrele: „Vaata, sinu Kuningas tuleb su juurde. Ta on alandlik ning ratsutab eesli ja eeslisälu seljas.““*
6 Jüngrid läksid ja tegid nii, nagu Jeesus oli õpetanud. 7 Nad tõid kaasa eesli ja sälu. Nad panid nende peale oma ülekuued ja ta istus nende peale. 8 Paljud rahva hulgas laotasid oma ülekuued tee peale, samal ajal teised lõikasid puude otsast oksi ja panid need tee peale. 9 Rahvas, kes käis tema ees, ja need, kes tulid tema järel, hüüdsid kõik: „Hosanna† Taaveti pojale! Õnnistatud on see, kes tuleb Issanda nimel! Hosanna kõrgustes!“
10 Kui Jeesus saabus Jeruusalemma, oli kogu linn elevil. „Kes see on?“ küsiti.
11 „See on Jeesus, prohvet Galilea Naatsaretist,“ vastas rahvahulk.
12 Jeesus läks templisse ja viskas välja kõik inimesed, kes ostsid ja müüsid. Ta lükkas kummuli rahavahetajate lauad ja tuvimüüjate toolid. 13 Ta ütles neile: „Pühakiri ütleb: „Minu koda peab hüütama palvekojaks“,‡ aga teie olete selle muutnud röövlikoopaks.“
14 Pimedad ja lombakad tulid templisse Jeesuse juurde ja ta tegi nad terveks. 15 Aga kui ülempreestrid ja vaimulikud õpetajad nägid imetegusid, mida ta tegi, ja lapsi templis hüüdmas: „Hosanna Taaveti pojale!“, olid nad haavunud.
„Kas sa kuuled, mida need lapsed ütlevad?“ küsisid nad talt.
16 „Jah,“ vastas Jeesus. „Kas te ei ole kunagi lugenud Pühakirja, kus on öeldud: „Sa oled korraldanud nii, et lapsed ja imikud ülistavad sind täiuslikult“?“§ 17 Jeesus lahkus neist ja läks linnast välja, et peatuda Betaanias.
18 Järgmisel hommikul, kui ta oli teel tagasi linna, tundis ta nälga. 19 Ta nägi tee ääres üht viigipuud, nii läks ta selle juurde, kuid ei leidnud vilju, ainult lehti.
Ta ütles viigipuule: „Et sa enam kunagi vilja ei kannaks!“ Viigipuu närbus jalamaid.
20 Jüngrid olid seda nähes hämmastunud. „Kuidas see viigipuu nii äkitselt ära närbus?“ küsisid nad.
21 „Ma ütlen teile tõtt,“ vastas Jeesus, „Kui teil oleks tõesti kindel usk Jumalasse ja te ei kahtleks temas, ei suudaks te teha üksnes seda, mis juhtus viigipuuga, vaid palju enamat. Kui te ütleksite sellele mäele: „Tõuse ja heida ennast merre!“, siis nii sünniks! 22 Te saate kõike, mida te palves palute, kui teil on kindel usk Jumalasse.“
23 Jeesus läks templisse. Ülempreestrid ja valitsevad rahvavanemad tulid tema juurde, kui ta õpetas, ja küsisid: „Mis õigusega sa neid asju teed? Kes sulle selleks õiguse andis?“
24 „Mina esitan ka teile küsimuse,“ vastas Jeesus. „Kui te vastate mulle, siis ütlen teile, mis õigusega ma neid asju teen. 25 Kust oli Johannese ristimine pärit? Kas see oli taevast või inimestelt?“
Nad vaidlesid omavahel. „Kui me ütleme: „See oli taevast“, siis küsib ta, miks me temasse ei uskunud. 26 Aga kui ütleme: „See oli inimestelt“, siis pöördub rahvas meie vastu,* sest kõik peavad Johannest prohvetiks.“ 27 Niisiis vastasid nad Jeesusele: „Me ei tea.“
„Siis ei ütle ma teile, mis õigusega ma neid asju teen,“ vastas Jeesus. 28 „Aga mida te arvate sellest näitest? Elas kord mees, kellel oli kaks poega. Ta läks esimese poja juurde ja ütles: „Poeg mine täna viinapuuaeda tööle.“ 29 Poeg vastas: „Ei lähe“, kuid pärast oli tal kahju sellepärast, mida ta oli öelnud, ja ta läks tööle. 30 Mees läks teise poja juurde ja ütles talle sama. Poeg vastas: „Ma lähen,“, aga ei läinud. 31 Kumb neist kahest pojast tegi seda, mida isa soovis?“
„Esimene,“ vastasid nad.
„Ma räägin teile tõtt: maksukogujad ja prostituudid sisenevad Jumala riiki enne teid,“ ütles Jeesus neile. 32 „Johannes tuli, et näidata teile, kuidas elada Jumalale vastuvõetavalt, ja te ei uskunud teda, kuid maksukogujad ja prostituudid uskusid teda. Hiljem, kui te nägite, mis juhtus, ei kahetsenud ega uskunud te ikkagi.
33 Siin on veel üks näitlik lugu. Elas kord üks mees, maaomanik, kes istutas viinapuuaja. Ta pani selle ümber tara, valmistas surutõrre ja ehitas vahitorni. Ta andis selle mõnedele renditalunikele rendile ja lahkus siis, et minna teise riiki. 34 Lõikuseajal saatis ta oma sulased talunike juurde, et koguda saak, mis kuulus talle. 35 Kuid talunikud ründasid tema sulaseid. Üht nad peksid, teise tapsid ja kolmandat viskasid kividega. 36 Niisiis saatis ta veel sulaseid, aga talunikud tegid nendega sama. 37 Siis saatis ta oma poja. „Nad austavad mu poega,“ mõtles ta endamisi. 38 Aga kui talunikud nägid poega, ütlesid nad üksteisele: „Siin on pärija! Tulge! Tapame ta ära, nii et saame tema pärandi endale võtta!“ 39 Nad haarasid temast kinni, viskasid ta viinapuuaiast välja ja tapsid ta. 40 Kui viinapuuaia omanik tagasi tuleb, mida ta siis nende talunikega teeb?“
41 Ülempreestrid ja vanemad ütlesid Jeesusele: „Ta mõistab need kurjad mehed kõige kohutavamasse surma ning annab viinapuuaia rendile teistele talunikele, kes annavad talle kindlasti lõikuseajal saaki.“
42 „Niisiis, kas te ei ole seda Pühakirjast lugenud?“ küsis Jeesus neilt. „„Kivi, mille ehitajad välja praakisid, on saanud peamiseks nurgakiviks. Issand on seda teinud ja see on meie silmis imeline.“† 43 Sellepärast ma räägingi, et Jumala riik võetakse teilt ära. See antakse inimestele, kes kannavad õiget vilja. 44 Igaüks, kes langeb selle kivi peale, puruneb, aga kelle peale see kivi langeb, purustatakse täielikult.“
45 Kui ülempreestrid ja variserid kuulsid tema näitlikke lugusid, mõistsid nad, et ta räägib neist. 46 Nad tahtsid ta vahistada, kuid kartsid seda, mida rahvas võib teha, sest rahvas uskus, et ta on prohvet.
* 21:5 Viidatud tekstidele Jesaja 62:11 ja Sakarja 9:9. † 21:9 Arameakeelne sõna, mis tähendab „palun päästa meid“, kasutatud kiitushüüdena. ‡ 21:13 Tsiteeritud Jesaja 56:7. § 21:16 Tsiteeritud Psalmid 8:32. * 21:26 Sõna-sõnalt „me kardame rahvast“. † 21:42 Tsiteeritud Psalmid 118:22−23