3
Kielen hillitseminen
1 Rakkaat veljet, älkää olko kärkkäitä huomauttamaan toisille heidän vioistaan*, sillä jokainen meistä on usein väärässä. Kun me toisten opettajat, joiden pitäisi olla asioista perillä, teemme väärin, saamme ankaramman rangaistuksen kuin muut ihmiset.
2 Jos joku kykenee hillitsemään kielensä, se osoittaa, että hän pystyy hallitsemaan itsensä täysin kaikissa muissakin suhteissa. 3 Suuren hevosen saa kääntymään ja menemään, minne ajaja haluaa, kun sen suussa on pienet kuolaimet. 4 Ja pieni peräsin kääntää suuren laivan kovassa tuulessakin sinne, minne perämies haluaa sen ohjata.
5 Myös kieli on pieni elin, mutta kuinka valtavaa tuhoa se voi saada aikaan! Suuri metsä voi syttyä tuleen pienestä kipinästä. 6 Kieli on kuin tulenliekki. Se on täynnä pahuutta, ja se myrkyttää koko ihmisen. Helvetistä on peräisin se tuli, joka voi sytyttää koko elämämme roihuaviin tuhon ja onnettomuuden liekkeihin.
7 Ihmiset ovat opettaneet tai voivat opettaa jokaista eläintä tai lintua ja jokaista matelijaa ja kalaa, 8 mutta ihmisen kieltä ei kukaan pysty kesyttämään. Se on aina valmis syöksemään kuolettavaa myrkkyään. 9 Välillä se ylistää Taivaan Isää, välillä se taas kiroaa ihmisiä, jotka Jumala on luonut kuvakseen. 10 Siten siunaus ja kirous tulevat samasta suusta. Rakkaat veljet, tämä ei varmastikaan ole oikein! 11 Pulppuaako samasta lähteestä ensin makeaa vettä ja sitten karvasta? 12 Voidaanko viikunapuusta poimia oliiveja tai viiniköynnöksestä viikunoita? Eihän makeaa vettä voida nostaa suolaisesta lammikosta. 13 Olette viisaita, jos elätte jatkuvasti hyvää tehden, ja todella viisasta on olla itsestään ylpeilemättä. 14 Jos kerskutte viisaudestanne ja hyvyydestänne, vaikka olette katkeria, kateellisia ja itsekkäitä, niin puhutte vastoin totuutta. 15 Jumalan mielen mukaiseen viisauteen eivät kuulu kateus ja itsekkyys. Ne kuuluvat tähän maailmaan ja ovat syntisen minämme ja saatanan aikaansaannosta. 16 Siellä, missä on kateutta ja itsekästä kunnianhimoa, vallitsee epäjärjestys ja kaikenlainen paha.
17 Se viisaus, joka tulee taivaasta, on ensiksikin puhdasta ja hiljaisen lempeää. Se rakastaa rauhaa ja on ystävällistä. Se antaa sijaa keskustelulle ja katsoo toisten parasta. Siitä tulvii armahtavaa rakkautta ja hyvyyttä. Se on ehdotonta, rehellistä ja vilpitöntä. 18 Missä on kylvetty rauhan siementä, siellä on satona hyvyys.
* 3:1 Sananmukaisesti: »monien (teistä) ei pidä tulla mestareiksi (opettajiksi)».