תְהִלִּים.
95.
לכו נרננה ליהוה נריעה לצור ישענו׃ 
נקדמה פניו בתודה בזמרות נריע לו׃ 
כי אל גדול יהוה ומלך גדול על כל אלהים׃ 
אשר בידו מחקרי ארץ ותועפות הרים לו׃ 
אשר לו הים והוא עשהו ויבשת ידיו יצרו׃ 
באו נשתחוה ונכרעה נברכה לפני יהוה עשנו׃ 
כי הוא אלהינו ואנחנו עם מרעיתו וצאן ידו היום אם בקלו תשמעו׃ 
אל תקשו לבבכם כמריבה כיום מסה במדבר׃ 
אשר נסוני אבותיכם בחנוני גם ראו פעלי׃ 
ארבעים שנה אקוט בדור ואמר עם תעי לבב הם והם לא ידעו דרכי׃ 
אשר נשבעתי באפי אם יבאון אל מנוחתי׃ 
