מִשְׁלֵי.
16.
לאדם מערכי לב ומיהוה מענה לשון׃ 
כל דרכי איש זך בעיניו ותכן רוחות יהוה׃ 
גל אל יהוה מעשיך ויכנו מחשבתיך׃ 
כל פעל יהוה למענהו וגם רשע ליום רעה׃ 
תועבת יהוה כל גבה לב יד ליד לא ינקה׃ 
בחסד ואמת יכפר עון וביראת יהוה סור מרע׃ 
ברצות יהוה דרכי איש גם אויביו ישלם אתו׃ 
טוב מעט בצדקה מרב תבואות בלא משפט׃ 
לב אדם יחשב דרכו ויהוה יכין צעדו׃ 
קסם על שפתי מלך במשפט לא ימעל פיו׃ 
פלס ומאזני משפט ליהוה מעשהו כל אבני כיס׃ 
תועבת מלכים עשות רשע כי בצדקה יכון כסא׃ 
רצון מלכים שפתי צדק ודבר ישרים יאהב׃ 
חמת מלך מלאכי מות ואיש חכם יכפרנה׃ 
באור פני מלך חיים ורצונו כעב מלקוש׃ 
קנה חכמה מה טוב מחרוץ וקנות בינה נבחר מכסף׃ 
מסלת ישרים סור מרע שמר נפשו נצר דרכו׃ 
לפני שבר גאון ולפני כשלון גבה רוח׃ 
טוב שפל רוח את עניים מחלק שלל את גאים׃ 
משכיל על דבר ימצא טוב ובוטח ביהוה אשריו׃ 
לחכם לב יקרא נבון ומתק שפתים יסיף לקח׃ 
מקור חיים שכל בעליו ומוסר אולים אולת׃ 
לב חכם ישכיל פיהו ועל שפתיו יסיף לקח׃ 
צוף דבש אמרי נעם מתוק לנפש ומרפא לעצם׃ 
יש דרך ישר לפני איש ואחריתה דרכי מות׃ 
נפש עמל עמלה לו כי אכף עליו פיהו׃ 
איש בליעל כרה רעה ועל שפתיו כאש צרבת׃ 
איש תהפכות ישלח מדון ונרגן מפריד אלוף׃ 
איש חמס יפתה רעהו והוליכו בדרך לא טוב׃ 
עצה עיניו לחשב תהפכות קרץ שפתיו כלה רעה׃ 
עטרת תפארת שיבה בדרך צדקה תמצא׃ 
טוב ארך אפים מגבור ומשל ברוחו מלכד עיר׃ 
בחיק יוטל את הגורל ומיהוה כל משפטו׃ 
