תְהִלִּים.
34.
לדוד בשנותו את טעמו לפני אבימלך ויגרשהו וילך אברכה את יהוה בכל עת תמיד תהלתו בפי׃ 
ביהוה תתהלל נפשי ישמעו ענוים וישמחו׃ 
גדלו ליהוה אתי ונרוממה שמו יחדו׃ 
דרשתי את יהוה וענני ומכל מגורותי הצילני׃ 
הביטו אליו ונהרו ופניהם אל יחפרו׃ 
זה עני קרא ויהוה שמע ומכל צרותיו הושיעו׃ 
חנה מלאך יהוה סביב ליראיו ויחלצם׃ 
טעמו וראו כי טוב יהוה אשרי הגבר יחסה בו׃ 
יראו את יהוה קדשיו כי אין מחסור ליראיו׃ 
כפירים רשו ורעבו ודרשי יהוה לא יחסרו כל טוב׃ 
לכו בנים שמעו לי יראת יהוה אלמדכם׃ 
מי האיש החפץ חיים אהב ימים לראות טוב׃ 
נצר לשונך מרע ושפתיך מדבר מרמה׃ 
סור מרע ועשה טוב בקש שלום ורדפהו׃ 
עיני יהוה אל צדיקים ואזניו אל שועתם׃ 
פני יהוה בעשי רע להכרית מארץ זכרם׃ 
צעקו ויהוה שמע ומכל צרותם הצילם׃ 
קרוב יהוה לנשברי לב ואת דכאי רוח יושיע׃ 
רבות רעות צדיק ומכלם יצילנו יהוה׃ 
שמר כל עצמותיו אחת מהנה לא נשברה׃ 
תמותת רשע רעה ושנאי צדיק יאשמו׃ 
פודה יהוה נפש עבדיו ולא יאשמו כל החסים בו׃ 
