דְּבָרִים.
27.
ויצו משה וזקני ישראל את העם לאמר שמר את כל המצוה אשר אנכי מצוה אתכם היום׃ 
והיה ביום אשר תעברו את הירדן אל הארץ אשר יהוה אלהיך נתן לך והקמת לך אבנים גדלות ושדת אתם בשיד׃ 
וכתבת עליהן את כל דברי התורה הזאת בעברך למען אשר תבא אל הארץ אשר יהוה אלהיך נתן לך ארץ זבת חלב ודבש כאשר דבר יהוה אלהי אבתיך לך׃ 
והיה בעברכם את הירדן תקימו את האבנים האלה אשר אנכי מצוה אתכם היום בהר עיבל ושדת אותם בשיד׃ 
ובנית שם מזבח ליהוה אלהיך מזבח אבנים לא תניף עליהם ברזל׃ 
אבנים שלמות תבנה את מזבח יהוה אלהיך והעלית עליו עולת ליהוה אלהיך׃ 
וזבחת שלמים ואכלת שם ושמחת לפני יהוה אלהיך׃ 
וכתבת על האבנים את כל דברי התורה הזאת באר היטב׃ 
וידבר משה והכהנים הלוים אל כל ישראל לאמר הסכת ושמע ישראל היום הזה נהיית לעם ליהוה אלהיך׃ 
ושמעת בקול יהוה אלהיך ועשית את מצותו ואת חקיו אשר אנכי מצוך היום׃ 
ויצו משה את העם ביום ההוא לאמר׃ 
אלה יעמדו לברך את העם על הר גרזים בעברכם את הירדן שמעון ולוי ויהודה ויששכר ויוסף ובנימן׃ 
ואלה יעמדו על הקללה בהר עיבל ראובן גד ואשר וזבולן דן ונפתלי׃ 
וענו הלוים ואמרו אל כל איש ישראל קול רם׃ 
ארור האיש אשר יעשה פסל ומסכה תועבת יהוה מעשה ידי חרש ושם בסתר וענו כל העם ואמרו אמן׃ 
ארור מקלה אביו ואמו ואמר כל העם אמן׃ 
ארור מסיג גבול רעהו ואמר כל העם אמן׃ 
ארור משגה עור בדרך ואמר כל העם אמן׃ 
ארור מטה משפט גר יתום ואלמנה ואמר כל העם אמן׃ 
ארור שכב עם אשת אביו כי גלה כנף אביו ואמר כל העם אמן׃ 
ארור שכב עם כל בהמה ואמר כל העם אמן׃ 
ארור שכב עם אחתו בת אביו או בת אמו ואמר כל העם אמן׃ 
ארור שכב עם חתנתו ואמר כל העם אמן׃ 
ארור מכה רעהו בסתר ואמר כל העם אמן׃ 
ארור לקח שחד להכות נפש דם נקי ואמר כל העם אמן׃ 
ארור אשר לא יקים את דברי התורה הזאת לעשות אותם ואמר כל העם אמן׃ 
