תְהִלִּים.
94.
אל נקמות יהוה אל נקמות הופיע׃ 
הנשא שפט הארץ השב גמול על גאים׃ 
עד מתי רשעים יהוה עד מתי רשעים יעלזו׃ 
יביעו ידברו עתק יתאמרו כל פעלי און׃ 
עמך יהוה ידכאו ונחלתך יענו׃ 
אלמנה וגר יהרגו ויתומים ירצחו׃ 
ויאמרו לא יראה יה ולא יבין אלהי יעקב׃ 
בינו בערים בעם וכסילים מתי תשכילו׃ 
הנטע אזן הלא ישמע אם יצר עין הלא יביט׃ 
היסר גוים הלא יוכיח המלמד אדם דעת׃ 
יהוה ידע מחשבות אדם כי המה הבל׃ 
אשרי הגבר אשר תיסרנו יה ומתורתך תלמדנו׃ 
להשקיט לו מימי רע עד יכרה לרשע שחת׃ 
כי לא יטש יהוה עמו ונחלתו לא יעזב׃ 
כי עד צדק ישוב משפט ואחריו כל ישרי לב׃ 
מי יקום לי עם מרעים מי יתיצב לי עם פעלי און׃ 
לולי יהוה עזרתה לי כמעט שכנה דומה נפשי׃ 
אם אמרתי מטה רגלי חסדך יהוה יסעדני׃ 
ברב שרעפי בקרבי תנחומיך ישעשעו נפשי׃ 
היחברך כסא הוות יצר עמל עלי חק׃ 
יגודו על נפש צדיק ודם נקי ירשיעו׃ 
ויהי יהוה לי למשגב ואלהי לצור מחסי׃ 
וישב עליהם את אונם וברעתם יצמיתם יצמיתם יהוה אלהינו׃ 
