\begin{RTL}
\NormalFont\ShortTitle{עברים}

{\MT אִגֶּרֶת אֶל־הָעִבְרִים


\par }\ChapOne{1}{\PP \VerseOne{1}האלהים אשר דבר מקדם פעמים רבות ובפנים שנים אל אבתינו ביד הנביאים דבר אלינו באחרית הימים האלה ביד בנו׃

\VS{2}אשר נתנו ליורש כל וגם עשה בידו את העולמות׃

\VS{3}והוא זהר כבודו וצלם ישותו ונושא כל בדבר גבורתו ואחרי עשתו בנפשו טהרת חטאתינו ישב לימין הגדלה במרומים׃

\VS{4}ויגדל מאד מן המלאכים כאשר השם אשר נחלו יקר הוא משלהם׃

\VS{5}כי אל מי מן המלאכים אמר מעולם בני אתה אני היום ילדתיך ועוד אני אהיה לו לאב והוא יהיה לי לבן׃

\VS{6}ובהביאו את הבכור שנית לעולם אמר והשתחוו לו כל מלאכים אלהים׃

\VS{7}הן על המלאכים הוא אמר עשה מלאכיו רוחות משרתיו אש להט׃

\VS{8}אך על הבן אמר כסאך אלהים עולם ועד שבט מישר שבט מלכותך׃

\VS{9}אהבת צדק ותשנא רשע על כן משחך אלהים אלהיך שמן ששון מחבריך׃

\VS{10}ועוד אתה אדני לפנים הארץ יסדת ומעשה ידיך שמים׃

\VS{11}המה יאבדו ואתה תעמד וכלם כבגד יבלו׃

\VS{12}כלבוש תחליפם ויחלפו ואתה הוא ושנותיך לא יתמו׃

\VS{13}ואל מי מן המלאכים אמר מעולם שב לימיני עד אשית איביך הדם לרגליך׃

\VS{14}הלא הם כלם רוחות השרת שלוחים לעזרה בעד העתידים לרשת את הישועה׃



\par }\Chap{2}{\PP \VerseOne{1}לכן אנחנו חיבים ביותר להכין לבבנו אל אשר שמענו פן ילוז ויאבד ממנו׃

\VS{2}כי אם הדבר הנאמר על ידי המלאכים היה קים וכל פשע ומרי נשא את ענשו כמשפט׃

\VS{3}איך נמלט אנחנו אם לא נשים לב לתשועה גדולה אשר כזאת הנאמרה מתחלה בפי האדון ותקים לנו על ידי שמעיה׃

\VS{4}וגם אלהים העיד עליה באתות ובמופתים ובגבורות שנות ובהאציל מרוח קדשו כרצונו׃

\VS{5}כי לא תחת יד המלאכים שת את העולם הבא אשר אנחנו מדברים עליו׃

\VS{6}כי אם כאשר העיד האמר במקום אחד מה אנוש כי תזכרנו ובן אדם כי תפקדנו׃

\VS{7}ותחסרהו מעט מאלהים וכבוד והדר תעטרהו ותמשילהו במעשי ידיך׃

\VS{8}כל שתה תחת רגליו הנה באשר שת כל תחתיו לא השאיר דבר שלא שת תחתיו ועתה זה לא ראינו עדין כי כל הושת תחתיו׃

\VS{9}אבל ישוע המחסר מעט ממלאכים אותו ראינו מעטר בכבוד והדר מפני ענותו עד מות למען אשר יטעם בחסד אלהים את המות בעד כלם׃

\VS{10}כי נאה היה לו אשר הכל למענו והכל על ידו בהנחתו בנים רבים לכבוד להשלים בענוים את שר ישועתם׃

\VS{11}כי גם המקדש גם המקדשים כלם מאחד המה ועל כן לא בוש מקרא להם אחים׃

\VS{12}באמרו אספרה שמך לאחי בתוך קהל אהללך׃

\VS{13}ועוד וקויתי לו ועוד הנה אנכי והילדים אשר נתן לי יהוה׃

\VS{14}ויען כי הילדים כלם יחדו בשר ודם אף הוא לבש בשר ודם כמוהם למען אשר יבטל על ידי המות את אשר לו ממשלת המות הוא השטן׃

\VS{15}ולהתיר את אלה אשר מאימת המות היו נתנים לעבדות כל ימי חייהם׃

\VS{16}כי אמנם לא במלאכים החזיק כי אם בזרע אברהם החזיק׃

\VS{17}על כן היה עליו להדמות לאחיו בכל דבר למען אשר יהיה כהן גדול רחמן ונאמן בעניני אלהים לכפר על חטאת העם׃

\VS{18}כי באשר הוא בעצמו ענה ונתנסה יכל לעזר את המנסים׃



\par }\Chap{3}{\PP \VerseOne{1}לכן אחי הקדושים חברים לקריאה של מעלה הביטו אל השליח וכהן הודיתנו הגדול אל המשיח ישוע׃

\VS{2}אשר הוא נאמן לעשהו כמו גם משה בכל ביתו׃

\VS{3}כי כבוד גדול ממשה נחל זה כאשר בנה הבית חשוב יותר מן הבית׃

\VS{4}כי כל בית יש לו בנה אבל בונה כל הוא האלהים׃

\VS{5}והן משה נאמן בכל ביתו כעבד לעדות העמדות להאמר׃

\VS{6}אבל המשיח הוא הבן על ביתו ואנחנו ביתו אם נחזיק בבטחון ובתהלת התקוה ולא נרפנה עד הקץ׃

\VS{7}לכן כמאמר רוח הקדש היום אם בקלו תשמעו׃

\VS{8}אל תקשו לבבכם כמריבה כיום מסה במדבר׃

\VS{9}אשר נסוני אבותיכם בחנוני גם ראו פעלי ארבעים שנה׃

\VS{10}לכן אקוט בדור ואמר עם תעי לבב הם והם לא ידעו דרכי׃

\VS{11}אשר נשבעתי באפי אם יבאון אל מנוחתי׃

\VS{12}ראו עתה אחי פן יש באחד מכם לב רע וחסר אמונה לסור מאלהים חיים׃

\VS{13}אך הוכח תוכיחו איש את רעהו יום יום עד שיקרא היום למען אשר לא יקשה איש מכם את לבו במדוחי פשע׃

\VS{14}כי נתחברנו למשיח אם נחזיק בראשית הבטחה ולא נרפנה עד הקץ׃

\VS{15}כאשר נאמר היום אם בקלו תשמעו אל תקשו לבבכם כמריבה׃

\VS{16}מי אפוא אלה אשר שמעו ויריבו הלא כל יצאי מצרים ביד משה׃

\VS{17}ובמי התקוטט ארבעים שנה הלא בחטאים אשר נפלו פגריהם במדבר׃

\VS{18}ולמי נשבע לבלתי בא אל מנוחתו אם לא לסוררים׃

\VS{19}ואנחנו ראים כי לא יכלו לבוא על אשר לא האמינו׃



\par }\Chap{4}{\PP \VerseOne{1}על כן נירא נא בהמצא עוד ההבטחה לבוא אל מנוחתו פן יראה איש מכם מאחר פעמיו׃

\VS{2}כי גם אלינו באה הבשורה כמו אליהם אך לא הועיל להם דבר השמועה מפני אשר לא התערב באמונה לשמעים׃

\VS{3}כי באי המונה אנחנו המאמינים כמו שאמר אשר נשבעתי באפי אם יבאון אל מנוחתי אף כי נגמרו מעשי יהוה מעת הוסד העולם׃

\VS{4}כי על היום השביעי אמר במקום אחד וישבת ביום השביעי מכל מלאכתו׃

\VS{5}ובמקום הזה אמר עוד אם יבאון אל מנוחתי׃

\VS{6}ויען כי יש עוד מקום לבוא אליה ואשר התבשרו בראשונה המה לא באו שם בעבור המרי׃

\VS{7}לכן הוסיף לקבוע יום באמרו היום על ידי דוד מקץ ימים רבים כמו שנאמר היום אם בקלו תשמעו אל תקשו לבבכם׃

\VS{8}כי אלו יהושע הניח להם לא היה מדבר אחרי זאת על יום אחר׃

\VS{9}על כן נשארה עוד מנוחת שבת לעם אלהים׃

\VS{10}כי הבא אל מנוחתו גם הוא שבת ממלאכתו כמו האלהים משלו׃

\VS{11}לכן נשקדה נא לבוא אל המנוחה ההיא למען אשר לא יכשל איש והיה ממרה כמוהם׃

\VS{12}כי דבר האלהים חי הוא ופעל גבורות וחד מחרב פיפיות ונכנס עד להבדיל בין נפש לרוח ובין הדבקים למוח ובחן מחשבות לבב ומזמותיו׃

\VS{13}ואין כל נברא נסתר מנגדו כי הכל חשוף וגלוי לעיני בעל דברים שלנו׃

\VS{14}ועתה בהיות לנו כהן ראש גדול אשר עבר בשמים הוא ישוע בן האלהים נחזיקה בהודאתנו׃

\VS{15}כי אין לנו כהן גדול אשר לא יוכל להצטער על חליינו כי אם המנסה בכל כמונו אך בלי חטא׃

\VS{16}על כן נקרבה בבטחון אל כסא החסד לשאת רחמים ולמצא חסד לעזרה בעתה׃



\par }\Chap{5}{\PP \VerseOne{1}כי כל כהן גדול הלקוח מתוך בני אדם מפקד הוא בעבור בני אדם בעניני אלהים להקריב מנחה וזבח על החטאים׃

\VS{2}והוא יכול לחמל על השגגים והתעים בהיותו גם הוא ידוע חלי׃

\VS{3}אשר על כן חיב להקריב על החטאים גם בעד העם גם בעד נפשו׃

\VS{4}ואת הגדלה הזאת לא יקח איש לעצמו רק הקרוא לה מאת האלהים כמו אהרן׃

\VS{5}כן גם המשיח לא כבד את עצמו להיות כהן גדול כי אם האמר אליו בני אתה אני היום ילדתיך׃

\VS{6}כמו שאמר גם במקום אחר אתה כהן לעולם על דברתי מלכי צדק׃

\VS{7}אשר בימי היותו בבשר הקריב תפלות ותחנונים בצעקה גדולה ובדעות לפני מי שיכול להושיעו ממות ויעתר לו מפני יראתו׃

\VS{8}ואף כי היה הבן למד מענותו לשמוע׃

\VS{9}ואחרי אשר השלם היה ממציא תשועת עולמים לכל שמעיו׃

\VS{10}והאלהים קרא לו כהן גדול על דברתי מלכי צדק׃

\VS{11}על זאת יש לנו לדבר הרבה וקשות לבאר לכם במלין יען כי כבדו אזניכם׃

\VS{12}כי תחת אשר היה ראוי לכם לפי ארך הזמן להיות מלמדים עתה מן הצרך לשוב וללמד אתכם עקרי ראשית דברי אלהים ונצרכתם לחלב ולא למאכל בריא׃

\VS{13}כי כל אשר מאכלו חלב איננו מבין בדבר צדק כי עודנו עולל׃

\VS{14}אך לשלמים המאכל הבריא אשר על פי ההרגל יש להם חושים מנסים להבדיל בין טוב לרע׃



\par }\Chap{6}{\PP \VerseOne{1}על כן בעזב כעת ראשית דבר המשיח נעבר אל השלמות ולא נשוב לשית יסודי התשובה ממעשי מות והאמונה באלהים׃

\VS{2}ותורת הטבילות וסמיכת ידים ותחית המתים והדין הנצחי׃

\VS{3}ואת זאת נעשה אם יתן האל׃

\VS{4}כי אלה אשר נגה עליהם האור וטעמו ממתנת השמים ונתן להם חלקם ברוח הקדש׃

\VS{5}וטעמו את דבר אלהים הטוב וכחות העולם הבא וימעלו מעל׃

\VS{6}נמנעו מהתחדש עוד לתשובה כי צלבו להם מחדש את בן האלהים ויתנוהו למשל׃

\VS{7}כי האדמה השותה את הגשם הירד עליה למכביר ומוציאה עשב טוב לעבדיה תשא ברכה מאת האלהים׃

\VS{8}ואשר תוציא קוץ ודרדר נמאסה היא וקרובה למארה וסופה להשרף׃

\VS{9}אמנם ידידי מבטחים אנחנו בכם טבות מאלה וקרבות לישועה אף כי דברנו כזאת׃

\VS{10}כי האלהים לא יעות צדק לשכח את מעשיכם ואת עמל אהבתכם אשר הראיתם לשמו ששרתם ועודכם משרתים את הקדשים׃

\VS{11}אבל חפצנו שכל אחד מכם גם ישקד שקוד להחזיק בשלמות התקוה עד הקץ׃

\VS{12}שלא תעצלו כי אם תלכו בעקבות היורשים באמונה וארך רוח את ההבטחות׃

\VS{13}כי בהבטיח אלהים את אברהם נשבע בנפשו יען אשר אין גדול ממנו להשבע בו׃

\VS{14}ויאמר כי ברך אברכך והרבה ארבה אותך׃

\VS{15}ויהי בהאריך נפשו השיג את ההבטחה׃

\VS{16}בני האדם ישבעו בגדול מהם והשבועה להם קץ כל ערעור לקיום הדבר׃

\VS{17}על כן כאשר רצה האלהים להראות ביותר את ירשי ההבטחה כי לא תשתנה עצתו ערב אתה בשבועה׃

\VS{18}למען על פי שני דברים בלתי משתנים אשר חלילה לאלהים לשקר בם יהיה לנו אשר נסנו עליו זרוז גדול לאחז בתקוה הנתונה לפנינו׃

\VS{19}אשר היא לנפשנו לעוגין נכון וחזק ומגיע אל מבית לפרכת׃

\VS{20}אשר בא שמה ישוע העבר לפנינו ויהי כהן גדול לעולם על דברתי מלכי צדק׃



\par }\Chap{7}{\PP \VerseOne{1}כי זה מלכי צדק מלך שלם כהן לאל עליון אשר יצא לקראת אברהם בשובו מהכות את המלכים ויברכהו׃

\VS{2}ואשר חלק לו אברהם מעשר מכל שמו יפרש מלך הצדק ועוד מלך שלם הוא מלך השלום׃

\VS{3}באין אב באין אם באין יחש ולימיו אין תחלה ולחייו אין סוף כי אם נדמה לבן האלהים הוא עומד בכהנתו לנצח׃

\VS{4}ראו עתה מה גדול הוא אשר גם אברהם אבינו נתן לו מעשר מראשית השלל׃

\VS{5}הן אלה מבני לוי אשר נחלי את הכהנה יש להם חק על פי התורה לקחת את המעשרות מן העם מן אחיהם אשר אף הם יצאי ירך אברהם׃

\VS{6}ואשר איננו מתיחש למשפחתם הוא לקח את המעשר מן אברהם ויברך את אשר היתה לו ההבטחה׃

\VS{7}והנה נכון הדבר כי הקטן יברך על ידי הגדול ממנו׃

\VS{8}ופה בני אדם שימותו לקחים את המעשר אבל שם לקחו מי שהועד עליו כי הוא חי׃

\VS{9}ויתכן לומר כי גם לוי הלקח את המעשרות היה מעשר בעשר אברהם׃

\VS{10}כי עוד בירך האב היה בצאת מלכי צדק לקראתו׃

\VS{11}על כן אלו היתה שלמות על ידי כהנת בני לוי אשר בה נתנה התורה לעם למה זה צריך לקום עוד כהן אחר על דברתי מלכי צדק ולא יאמר על דברתי אהרן׃

\VS{12}כי בהשתנות הכהנה מן הצרך שתשתנה גם התורה׃

\VS{13}כי אשר מדבר בו כזאת הוא משבט אחר אשר מעולם לא שרת איש ממנו את המזבח׃

\VS{14}כי גלוי לכל אשר אדנינו זרח מיהודה מן השבט אשר משה לא דבר אליו דבר על הכהנה׃

\VS{15}ועוד יותר ברור הוא אם יוקם על דמיון מלכי צדק כהן אחר׃

\VS{16}אשר איננו על פי חקת בשר ודם אלא על פי כח חיים בלתי נפסקים׃

\VS{17}כי העיד עליו אתה כהן לעולם על דברתי מלכי צדק׃

\VS{18}בעבור כי המצוה הקדמת הוסרה בהיותה חלושה וקצרת יד מהועיל׃

\VS{19}כי התורה לא השלימה דבר והנה נכנסה במקומה תקוה טובה ממנה אשר נקרב על ידה לאלהים׃

\VS{20}וכפי אשר לא היתה זאת בלי שבועה׃

\VS{21}כי המה נתכהנו בלי שבועה וזה בשבועה על ידי האמר לו נשבע יהוה ולא ינחם אתה כהן לעולם על דברתי מלכי צדק׃

\VS{22}גם הברית טובה ויתרה היא אשר ישוע ערב אותה׃

\VS{23}ושם נתכהנו רבים מפני אשר המות לא הניחם להותר בארץ׃

\VS{24}אבל זה בעמדו לעולם יש לו כהנה אשר לא תעבר ממנו׃

\VS{25}אשר על כן יוכל גם להושיע בכל וכל את הנגשים על ידו לאלהים כי חי הוא תמיד להפגיע בעדם׃

\VS{26}כי נאוה לנו כהן כזה שהוא חסיד ותמים וטהור ונבדל מן החטאים ונשא מהשמים׃

\VS{27}אשר איננו צריך יום יום ככהנים הגדולים ההם להקריב בראשונה על חטאתיו ואחרי כן על חטאת העם כי זאת עשה בפעם אחת בהקריבו את נפשו׃

\VS{28}כי התורה העמידה לכהנים גדולים בני אדם חלשים אבל דבר השבועה הבאה אחרי התורה העמיד את הבן המשלם לעולם׃



\par }\Chap{8}{\PP \VerseOne{1}וזה ראש הנאמרים כי יש לנו כהן גדול היושב לימין כסא הגבורה בשמים׃

\VS{2}והוא משרת הקדש והמשכן האמתי אשר כוננו אדני ולא אדם׃

\VS{3}כי כל כהן גדול הוא מפקד להקריב מנחות וזבחים ועל כן צריך שיהיה גם לזה דבר להקריב׃

\VS{4}והנה אלו היה בארץ לא היה כהן כי יש פה הכהנים המקריבים הקרבנות לפי התורה׃

\VS{5}ומכהנים לדמות וצל הדברים שבשמים כדבר יהוה אל משה בבאו לכלות את המשכן כי אמר אליו ראה ועשה הכל בתבניתו אשר אתה מראה בהר׃

\VS{6}ועתה הוא קבל שרות מעלה כפי מעלת הברית הנעשה על ידו אשר הוקמה על הבטחות טבות ויתרות׃

\VS{7}כי אלו היתה הראשונה ההיא תמימה לא יבקש מקום לשניה׃

\VS{8}כי כה אמר בהוכיח אתם הנה ימים באים נאם יהוה וכרתי את בית ישראל ואת בית יהודה ברית חדשה׃

\VS{9}לא כברית אשר כרתי את אבותם ביום החזיקי בידם להוציאם מארץ מצרים אשר המה הפרו את בריתי ואנכי בחלתי בם נאם יהוה׃

\VS{10}כי זאת הברית אשר אכרת את בית ישראל אחרי הימים ההם נאם יהוה נתתי את תורתי בקרבם ועל לבם אכתבנה והייתי להם לאלהים והמה יהיו לי לעם׃

\VS{11}ולא ילמדו עוד איש את רעהו ואיש את אחיו לאמר דעו את יהוה כי כולם ידעו אותי למקטנם ועד גדולם׃

\VS{12}כי אסלח לעונם ולחטאתם ולפשעיהם לא אזכר עוד׃

\VS{13}הנה באמרו ברית חדשה ישן את הראשונה ומה שהוא נושן ומזקין קרוב הוא אל קצו׃



\par }\Chap{9}{\PP \VerseOne{1}הן היה גם לברית הראשונה משפטי העבודה ומקדש ארצי׃

\VS{2}כי הוקם המשכן החיצון אשר בו המנורה והשלחן ומערכת הלחם והוא נקרא קדש׃

\VS{3}ומבית לפרכת השנית משכן הנקרא קדש הקדשים׃

\VS{4}אשר לו מזבח הזהב לקטרת וארון הברית מצפה זהב כלו ובו צנצנת זהב אשר המן בתוכו ומטה אהרן אשר פרח ולוחות הברית׃

\VS{5}וממעל לו כרובי הכבוד הסככים על הכפרת לא נדבר כעת על כל אחד מהם בפרט׃

\VS{6}ואחרי שהוכנו אלה ככה באו הכהנים תמיד אל המשכן החיצון לעבד שם את עבודתם׃

\VS{7}ואל המשכן אשר לפנים ממנו בא שמה הכהן הגדול לבדו פעם אחת בשנה לא בבלי דם אשר יקריב בעד נפשו ובעד שגגות העם׃

\VS{8}ורוח הקדש מודיע בזאת כי לא נגלה הדרך אל הקדש כל הימים אשר המשכן החיצון יש לו לעמד׃

\VS{9}והוא משל על העת ההוה אשר בה מקריבים מנחות וזבחים אשר לא יוכלו להשלים את לבב העבד׃

\VS{10}אך משפטי הגוף המה עם המאכלות והמשקים והטבילות השנות אשר הושמו עד עת התקון׃

\VS{11}אבל המשיח בבאו להיות כהן גדול לטבות העתידות עבר בתוך המשכן המעלה בגדלה ושלמות אשר לא נעשה בידים כלומר אשר איננו בכלל הבריאה הזאת׃

\VS{12}גם לא בא בדם שעירים ועגלים אלא בדם נפשו בא בפעם אחת אל הקדש פנימה וימצא גאלת עולם׃

\VS{13}כי אם דם הפרים והשעירים ואפר הפרה אשר יזה על הטמאים יקדשם לטהרת גופם׃

\VS{14}אף כי דם המשיח אשר הקריב את עצמו לאלהים ברוח נצחי ובלי מום יטהר לבבכם ממעשי מות לעבד את אלהים חיים׃

\VS{15}ובעבור זאת הוא גם סרסר לברית חדשה למען אשר יירשו המקראים את הבטחת נחלת עולם אחרי אשר מת לפדות מן הפשעים אשר נעשו תחת הברית הראשונה׃

\VS{16}כי במקום שיש דיתיקי צריך לדעת מות מקימה׃

\VS{17}כי רק במות המת תכון דיתיקי ואיננה בתקפה בעוד מקימה בחיים׃

\VS{18}לכן גם הראשונה לא חנכה בלא דם׃

\VS{19}כי ככלות משה להגיד לכל העם את כל המצות כתורה לקח דם העגלים והשעירים עם מים ותולעת שני ואזוב ויזרק על הספר ועל כל העם׃

\VS{20}ויאמר הנה דם הברית אשר צוה אלהים אליכם׃

\VS{21}וכן הזה מן הדם על המשכן ועל כל כלי השרת׃

\VS{22}וכמעט הכל יטהר בדם על פי התורה ואין כפרה בלי שפיכת דם׃

\VS{23}לכן דמיוני הדברים שבשמים צריכים להטהר באלה והדברים שבשמים בעצמם צריכים להטהר בזבחים טובים מאלה׃

\VS{24}כי המשיח לא בא אל הקדש הנעשה בידים שהוא רק דמות האמתי כי אם בא אל עצם השמים לראות עתה בעדנו את פני האלהים׃

\VS{25}אף לא להקריב את נפשו פעמים רבות ככהן הגדול אשר בא שנה בשנה אל הקדש בדם אחרים׃

\VS{26}כי אם כן הוא הלא היה לו לענות פעמים רבות מראשית העולם ועתה בקץ העתים נגלה בפעם אחת כדי לבטל את החטא בזבח נפשו׃

\VS{27}וכאשר נגזר על בני אדם פעם אחת המות ואחריו הדין׃

\VS{28}כן הקרב המשיח פעם אחת למען שאת חטאי רבים ופעם שנית יראה בלי חטא לישועה למחכים לו׃



\par }\Chap{10}{\PP \VerseOne{1}כי התורה בהיות בה צל הטבות העתידות ולא מראה עצם הדברים אין ביכלתה להשלים את הקרבים בקרבנות ההם אשר יקריבו תמיד מדי שנה בשנה׃

\VS{2}כי לולא זאת חדלו מהביאם באשר המקריבים בהטהרם פעם אחת לא היתה בהם עוד רגשת חטאים׃

\VS{3}אבל יש שם הזכרת החטאים שנה בשנה׃

\VS{4}כי דם הפרים והשעירים לא יוכל להסיר חטאים׃

\VS{5}ובעבור זאת אמר בבואו לעולם זבח ומנחה לא חפצת גוף כוננת לי׃

\VS{6}עולה וחטאה לא שאלת׃

\VS{7}אז אמרתי הנה באתי במגלת ספר כתוב עלי לעשות רצונך אלהי׃

\VS{8}אחרי אמרו למעלה זבח ומנחה עולה וחטאה לא חפצת ולא שאלת אשר יקריבו אתם על פי התורה׃

\VS{9}אז אמר הנה באתי לעשות רצונך אלהי מעביר בזה את הראשונה למען הקים את השניה׃

\VS{10}וברצון הזה מקדשים אנחנו על ידי הקרבת קרבן גוף ישוע המשיח בפעם אחת׃

\VS{11}וכל כהן עמד יום יום לשרת ומוסיף פעמים רבות להקריב אתן הקרבנות אשר לא יוכלו לעולם להעביר חטאים׃

\VS{12}אולם זה אחרי הקריבו זבח אחד על החטאים ישב עד עולם לימין האלהים׃

\VS{13}וחכה יחכה עד כי יושתו איביו הדם לרגליו׃

\VS{14}כי הוא בקרבן אחת השלים לנצח את המקדשים׃

\VS{15}ואף רוח הקדש מעיד לנו על זאת כי אחרי אמרו׃

\VS{16}זאת הברית אשר אכרת אתם אחרי הימים ההם אמר יהוה נתתי את תורתי בקרבם ועל לבם אכתבנה׃

\VS{17}ולעונם ולחטאתם לא אזכר עוד׃

\VS{18}והנה באשר נסלחו החטאים אין עוד קרבן עליהם׃

\VS{19}ועתה אחי בהיות לנו בטחון דרך הקדש בדם ישוע׃

\VS{20}דרך חדש וחי אשר חדש לנו בפרכת היא בשרו׃

\VS{21}ובהיות לנו כהן גדול על בית אלהים׃

\VS{22}נקרבה נא בלבב שלם ובאמונה תמימה מטהרים בהזית לבבנו מרוח רעה ורחוצי בשר במים טהורים׃

\VS{23}נחזיקה בהודית התקוה בל נמוט כי נאמן המבטיח׃

\VS{24}ונתבוננה זה על זה לעורר אתנו לאהבה ולמעשים טובים׃

\VS{25}ואל נעזב את כנאיתנו כמנהג קצת אנשים כי אם נוכיח איש את אחיו וביותר בראתכם כי קרוב היום׃

\VS{26}כי אם נחטא בזדון אחרי אשר קבלנו דעת האמת לא ישאר עוד זבח קרבן לכפר על החטא׃

\VS{27}כי אם בעותי הדין העתיד ואש קנאה אשר תאכל את הצררים׃

\VS{28}הן איש כי יפר תורת משה מות ימות בלי חמלה על פי שנים עדים או שלשה׃

\VS{29}מה תחשבו כמה יגדל הענש הראוי לרמס ברגלו את בן האלהים וחשב לחל את דם הברית אשר הוא מקדש בו ומחרף את רוח החסד׃

\VS{30}כי ידענו את האמר לי נקם ושלם ועוד כי ידין יהוה עמו׃

\VS{31}מה נורא לנפל ביד אלהים חיים׃

\VS{32}אבל זכרו נא את הימים הראשונים כי אז אחרי ארו עיניכם נשאתם כבד ענוים רבים׃

\VS{33}פעם בהיותכם לראי בחרפה ותוגה פעם בהשתתף לאשר הגיע אליהם כזאת׃

\VS{34}כי הצטערתם על מוסרי וגזלת רכושכם סבלתם בשמחה מדעתכם בנפשכם שיש לכם בשמים קנין טוב ממנו וקים לעד׃

\VS{35}לכן אל תשליכו את בטחונכם כי יש לו שכר רב׃

\VS{36}כי צריכים אתם לסבלנות למען תעשו רצון אלהים ונשאתם את ההבטחה׃

\VS{37}כי עוד מעט רגע והבא יבא לא יאחר׃

\VS{38}הצדיק באמונתו יחיה ואם יסג אחור לא רצתה נפשי בו׃

\VS{39}אמנם אנחנו איננו מן הנסוגים אחור לאבדם כי אם מן המאמינים להצלת הנפש׃



\par }\Chap{11}{\PP \VerseOne{1}כי האמונה היא חסן הבטחון במקוה והוכחת דברים לא נראים׃

\VS{2}ובה נחלו האבות עדות׃

\VS{3}באמונה נבין כי העולמות נעשו בדבר האלהים למען אשר יצא הנראה מן הנעלם׃

\VS{4}באמונה הקריב הבל לאלהים זבח טוב מקין אשר היה לו לעדות כי צדיק הוא בהעיד אלהים על מנחתיו ובה עודנו מדבר אחרי מותו׃

\VS{5}באמונה לקח חנוך לבלתי ראותו המות ואיננו כי לקח אתו אלהים והועד עליו לפני הלקחו כי את האלהים התהלך׃

\VS{6}ובלי אמונה לא יוכל איש להיות רצוי אל האלהים כי כל הקרב אליו צריך להאמין כי יש אלהים וגמול הוא משיב לדרשיו׃

\VS{7}באמונה בנה נח ביראת יהוה את התבה להצלת ביתו אתרי אשר צוה על דברים לא נראים עדין וירשע בה את העולם ויהי לירש הצדקה עקב האמונה׃

\VS{8}באמונה שמע אברהם כאשר נקרא ללכת אל הארץ אשר יירשנה ויצא ולא ידע אנה יבוא׃

\VS{9}באמונה היה גר בארץ ההבטחה כמו בנכריה וישב באהלים הוא ויצחק ויעקב אשר ירשו עמו ההבטחה ההיא׃

\VS{10}כי חכה לעיר אשר יסודתה נאמנה ובונה ומכוננה האלהים׃

\VS{11}באמונה שרה גם היא קבלה הכח להזריע ותלד אחרי בלתה כי חשבה לנאמן את המבטיח׃

\VS{12}על כן מאחד אשר כמעט מת גופו יצאו ככוכבי השמים לרב וכחול על שפת הים אשר לא יספר׃

\VS{13}כפי אמונה מתו כל אלה ולא השיגו את ההבטחות רק מרחוק ראו אותן ויבטחו וישמחו לקראתן ויודו כי גרים הם ותושבים בארץ׃

\VS{14}הלא המדברים כזאת יודיעו כי הם מבקשי ארץ מושב׃

\VS{15}ואם היתה דעתם על הארץ ההיא אשר יצאו ממנה הלא היה בידם לשוב אליה׃

\VS{16}אכן נכספו למושב טוב ממנו והוא בשמים ועל כן לא בוש האלהים להקרא אלהיהם כי הכין להם עיר׃

\VS{17}באמונה העלה אברהם את יצחק כאשר נסה ואת יחידו הקריב המקבל את ההבטחות׃

\VS{18}אשר נאמר לו כי ביצחק יקרא לך זרע׃

\VS{19}ויחשב בלבו כי יכול יוכל אלהים להחיות גם את המתים על כן גם הושב אליו להיות למשל׃

\VS{20}באמונה ברך יצחק את יעקב ואת עשו וידבר על העתידות׃

\VS{21}באמונה ברך יעקב את שני בני יוסף לפני מותו וישתחו על ראש המטה׃

\VS{22}באמונה הזכיר יוסף בקרב קצו את יציאת בני ישראל ויצו על אדות עצמותיו׃

\VS{23}באמונה הצפינו את משה אבותיו שלשה ירחים אהרי הולדו כראתם את הילד כי טוב הוא ולא יראו את מצות המלך׃

\VS{24}באמונה מאן משה כאשר גדל להקרא בן לבת פרעה׃

\VS{25}ויבחר לסבל את עני עם אלהים מלהתענג לשעה בתענוגי החטא׃

\VS{26}בחשבו את חרפת המשיח לעשר גדול מאצרות מצרים כי הביט אל הגמול׃

\VS{27}באמונה עזב את ארץ מצרים ולא ירא מחמת המלך כי היה כראה אשר איננו נראה ויתחזק׃

\VS{28}באמונה עשה את הפסח ונתינת הדם למען אשר לא יגע המשחית בבכוריהם׃

\VS{29}באמונה עברו את ים סוף ביבשה אשר נסו מצרים גם המה לעבר בו ויטבעו׃

\VS{30}באמונה נפלו חומות יריחו אחרי הקיפו אותן שבעת ימים׃

\VS{31}באמונה לא אבדה רחב הזונה עם הסוררים כי אספה את המרגלים אל ביתה בשלום׃

\VS{32}ומה אמר עוד הן תקצר לי העת אם אספר מעשי גדעון וברק ושמשון ויפתח ודוד ושמואל והנביאים׃

\VS{33}אשר באמונה כבשו ממלכות ופעלו צדק והשגו הבטחות וסכרו פי אריות׃

\VS{34}וכבו גבורת האש ונמלטו מפי החרב והתחזקו מחלים ועשו חיל במלחמה והפילו מחנות זרים׃

\VS{35}נשים לקחו מתחיה את מתיהן ואחרים רטשו בענוים ולא אבו להנצל למען יזכו לתחיה טובה ממנה׃

\VS{36}מהם נסו בתעלולים ובמכות וגם נמסרו לכבל ומסגר׃

\VS{37}נסקלו באבנים נסרו במגרה נבחנו ביסורים מתו לפי חרב וינעו עטופי עורת כבשים ועזים בחסר ובעצר רעה ויגון׃

\VS{38}אשר העולם לא היה כדי להם הם תעו במדבר ובהרים ובמערות ובנקיקי הארץ׃

\VS{39}וכל אלה אף היתה להם העדות בגלל אמונתם לא קבלו את ההבטחה׃

\VS{40}למען אשר לא ישלמו בלעדינו כי צפה לנו אלהים מקדם טובה יתרה׃



\par }\Chap{12}{\PP \VerseOne{1}לכן גם אנחנו אשר ענן עדים רב כזה סבב אתנו נשליכה ממנו כל טרח והחטא המקיף עלינו ונרוצה בתוחלת את המרוצה הערוכה לפנינו׃

\VS{2}ונביטה אל ישוע ראש האמונה ומשלימה אשר בעד השמחה השמורה לו סבל את הצלב ויבז החרפה וישב לימין כסא האלהים׃

\VS{3}התבוננו אליו אשר נשא כלמת חטאים גדולה כזאת למען לא תיעפו ולא תיגעו בנפשותיכם׃

\VS{4}עדין לא עמדתם עד לדם במלחמתכם עם החטא׃

\VS{5}ותשכחו דבר הנחומים המדבר אליכם כמו אל בנים לאמר מוסר יהוה בני אל תמאס ואל תקץ בתוכחתו׃

\VS{6}כי את אשר יאהב יהוה יוכיח יכאב את בן ירצה׃

\VS{7}אם סבלים אתם מוסר דעו כי כאב עם בניו כן מתנהג אלהים עמכם כי איה הבן אשר אביו לא ייסרנו׃

\VS{8}אך אם תהיו באין מוסר אשר היה מנת כלם אז ממזרים אתם ולא בנים׃

\VS{9}ועוד אם אבות בשרנו היו מיסרים אתנו ונירא מהם אף כי נכנע לפני אבי הרוחות ונחיה׃

\VS{10}כי המה יסרונו כטוב בעיניהם לימים מעטים אבל זה להועיל למען יהיה לנו חלק בקדשתו׃

\VS{11}וכל מוסר בעת עברו עלינו איננו שמחה בעינינו כי אם יגון אולם באחריתו יתן פרי שלום לצדקה למלמדים בו׃

\VS{12}על כן חזקו ידים רפות וברכים כשלות׃

\VS{13}ומעגל רגליכם פלסו למען לא תטה הצלעה מן הדרך כי אם תרפא׃

\VS{14}רדפו את השלום עם כל אדם ואת הקדשה אשר בלעדיה לא יראה איש את האדון׃

\VS{15}והזהרו פן יש בכם איש מתאחר מחסד אלהים פן יוגיעכם שרש פרה לענה ויטמאו בו רבים׃

\VS{16}פן ימצא בכם זנה או חלל כעשו אשר בנזיד אחד מכר את בכורתו׃

\VS{17}הלא ידעתם כי גם נמאס אחרי כן כאשר רצה לרשת את הברכה כי לא מצא מקום לתשובה אף בקש אותה בדמעות׃

\VS{18}כי לא באתם אל הר נמשש ובער באש ולא אל ענן וערפל וסערה׃

\VS{19}ולא לקול שופר ולקול הדברים אשר שמעיו בקשו שלא יוסיף לדבר עמהם עוד׃

\VS{20}כי לא יכלו לשאת את אשר צוו ואם בהמה תגע בהר סקל תקסל או ירה תירה בחצים׃

\VS{21}והמראה היה נורא עד מאד ויאמר משה יגרתי וחרדתי׃

\VS{22}כי אם באתם אל הר ציון ואל עיר אלהים חיים אל ירושלים שבשמים׃

\VS{23}ואל עצרת רבבות המלאכים ועדת הבכורים הכתובים בשמים ואל אלהים שפט הכל ואל רוחות הצדיקים הנשלמים׃

\VS{24}ואל ישוע סרסר הברית החדשה ואל דם ההזאה המיטיב דבר מדם הבל׃

\VS{25}לכן ראו פן תמאנו לשמע אל המדבר כי הן לא נמלטו המאנים לשמע אל המדבר עמהם בארץ אף אנחנו אם נמאן לשמע בקול המדבר מן השמים׃

\VS{26}אשר קולו הרעיש אז את הארץ ועתה זה הבטיח לאמר עוד אחת ואני מרעיש לא לבד את הארץ כי גם את השמים׃

\VS{27}וזו עוד אחת שאמר משמיע חליפת הנרעשים אשר הם עשוים למען יעמד אשר איננו נרעש׃

\VS{28}לכן אנחנו המקבלים מלכות אשר לא תמוט נבאה נא בתודה ונעבד בה את האלהים לרצון לו בצניעות וביראה׃

\VS{29}כי אלהינו אש אכלה הוא׃



\par }\Chap{13}{\PP \VerseOne{1}אהבת האחים תעמד׃

\VS{2}הכנסת ארחים אל תשכחו כי יש אשר הכניסו בה מלאכים ולא ידעו׃

\VS{3}זכרו את האסורים כאלו אתם אסורים עמהם ואת הנלחצים באשר גם אתם בבשר׃

\VS{4}האישות תיקר בכל וערש יצועכם אל יחלל את הזנים ואת המנאפים ידין אלהים׃

\VS{5}רחקו מאהבת כסף ושמחו בחלקכם כי הוא אמר לא ארפך ולא אעזבך׃

\VS{6}על כן נבטח ונאמר יהוה לי בעזרי לא אירא מה יעשה לי אדם׃

\VS{7}זכרו את מנהיגיכם אשר הגידו לכם את דבר האלהים בינו לאחרית דרכם ולכו באמונתם׃

\VS{8}ישוע המשיח גם תמול גם היום הוא הוא וגם לעולמים׃

\VS{9}אל תנועו בתורות שנות וזרות כי טוב לכונן לבנו בחסד ולא בעניני מאכל אשר לא הועילו למתהלכים בהם׃

\VS{10}יש לנו מזבח אשר אינם רשאים לאכל מעליו משרתי המשכן׃

\VS{11}כי הבהמות אשר הובא דמן בקדש לכפרת החטא על ידי הכהן הגדול גויתיהן נשרפו מחוץ למחנה׃

\VS{12}בעבור זאת גם ישוע למען קדש בדמו את העם ענה מחוץ לשער׃

\VS{13}לכן נצאה נא אליו אל מחוץ למחנה ונשא את חרפתו׃

\VS{14}כי פה אין לנו עיר עמדת כי את העתידה אנחנו מבקשים׃

\VS{15}לכן נקריב על ידו בכל עת זבח תודה לאלהים היא פרי שפתים המודות לשמו׃

\VS{16}ואל תשכחו לגמל חסד ולתת לאביונים כי זבחים כאלה יערבו לאלהים׃

\VS{17}שמעו אל מנהיגיכם והכנעו מפניהם כי שקדים הם על נפשתיכם כעתידים לתת חשבון למען יעשו זאת בשמחה ולא באנחה כי זאת לא להועיל לכם׃

\VS{18}התפללו בעדנו כי ידענו אשר שלמה מחשבתנו ונחפץ ללכת דרך ישרה בכל׃

\VS{19}ובחזקה אבקש מכם לעשות זאת למען אושב אליכם במהרה׃

\VS{20}ואלהי השלום אשר בדם ברית עולם העלה מן המתים את רעה הצאן הגדול את ישוע אדנינו׃

\VS{21}הוא ישלימכם בכל מעשה טוב לעשות רצונו בפעלו בכם את הרצוי לפניו ביד ישוע המשיח אשר לו הכבוד לעולמי עולמים אמן׃

\VS{22}ואבקש מכם אחי שאו נא דבר התוכחה כי כתבתי אליכם בקצרה׃

\VS{23}ודעו כי טימותיוס אחינו יצא מבית האסורים והיה אם יבא במהרה אראה אתו את פניכם׃

\VS{24}שאלו לשלום כל מנהיגיכם ולשלום כל הקדשים בני ארץ איטליא שאלים לשלומכם׃

\VS{25}החסד עם כלכם אמן׃


\par }\end{RTL}
