Hošea.
12.
Opkolio me lažju Efrajim i prijevarom Izraelov dom. A i Juda još je nestalan Bogu, Svecu vjernome. 
Efrajim pase vjetar, za vjetrom istočnim trči cio dan, sve više je laži njegovih i nasilja. Savez sklapaju s Asirijom, ulje nose u Egipat. 
S Izraelom ima Jahve parnicu, kaznit će Jakova prema postupcima, vratit će mu po djelima njegovim. 
Već u krilu materinu brata je potisnuo, u snazi muževnoj s Bogom se borio. 
S Anđelom se borio i nadvladao ga, plakao je i zaklinjao ga. Našao ga je u Betelu i ondje mu je govorio. 
Da, Jahve, Bog nad Vojskama, Jahve je ime njegovo. 
Ti se dakle Bogu svojem vrati, čuvaj ljubav i pravednost i u Boga se svoga uzdaj svagda! 
U ruci je Kanaanu kriva tezulja, on voli zakidati. 
I reče Efrajim: “Samo sam se obogatio, blago sam nagomilao.” Ali ništa mu od sveg dobitka neće ostati, jer se ogriješio bezakonjima. 
Ja sam Jahve, Bog tvoj, sve od zemlje egipatske, još ću ti dati da stanuješ pod šatorima kao u dane Sastanka; 
govorit ću prorocima, umnožit ću viđenja i po prorocima prispodobom učiti. 
Gilead je puko bezakonje, ispraznost sama; u Gilgali žrtvuju bikove; zato će im oltari biti k'o hrpe kamenja u brazdama poljskim. 
Jakov pobježe u kraj aramski, za ženu služaše Izrael, za ženu jednu stada čuvaše. 
Al' po Proroku izvede Jahve Izraela iz Egipta, i po Proroku on ga je čuvao. 
Pregorko ga Efrajim uvrijedi: stoga će krv njegovu na nj svaliti, platit će mu Gospod njegov za pogrde. 
