Luki.
3.
Petnaeste godine vladanja cara Tiberija, dok je upravitelj Judeje bio Poncije Pilat, tetrarh Galileje Herod, a njegov brat Filip tetrarh Itureje i zemlje trahonitidske, i Lizanije tetrarh Abilene, 
za velikog svećenika Ane i Kajfe, dođe riječ Božja Ivanu, sinu Zaharijinu, u pustinji. 
On obiđe svu okolicu jordansku propovijedajući obraćeničko krštenje na otpuštenje grijeha 
kao što je pisano u Knjizi besjeda Izaije proroka: Glas viče u pustinji: Pripravite put Gospodinu, poravnite mu staze! 
Svaka dolina neka se ispuni, svaka gora i brežuljak neka se slegne! Što je krivudavo, neka se izravna, a hrapavi putovi neka se izglade! 
I svako će tijelo vidjeti spasenje Božje. 
Govoraše dakle mnoštvu koje je dolazilo da se krsti: “Leglo gujinje! Tko vas samo upozori da bježite od skore srdžbe? 
Donosite dakle plodove dostojne obraćenja. I nemojte početi u sebi govoriti: 'Imamo oca Abrahama!' Jer, kažem vam: Bog iz ovog kamenja može podići djecu Abrahamovu. 
Već je sjekira položena na korijen stablima: svako dakle stablo koje ne donosi dobra roda siječe se i u oganj baca.” 
Pitalo ga mnoštvo: “Što nam je dakle činiti?” 
On im odgovaraše: “Tko ima dvije haljine, neka podijeli s onim koji nema. U koga ima hrane, neka učini isto tako.” 
Dođoše krstiti se i carinici pa ga pitahu: “Učitelju, što nam je činiti?” 
Reče im: “Ne utjerujte više nego što vam je određeno.” 
Pitahu ga i vojnici: “A nama, što je nama činiti?” I reče im: “Nikome ne činite nasilja, nikoga krivo ne prijavljujte i budite zadovoljni svojom plaćom.” 
Narod bijaše u iščekivanju i svi se u srcu pitahu o Ivanu nije li on možda Krist. 
Zato im Ivan svima reče: “Ja vas, istina, vodom krstim. Ali dolazi jači od mene. Ja nisam dostojan odriješiti mu remenje na obući. On će vas krstiti Duhom Svetim i ognjem. 
U ruci mu vijača da pročisti gumno svoje i sabere žito u žitnicu svoju, a pljevu će spaliti ognjem neugasivim.” 
I mnogim je drugim pobudama Ivan narodu navješćivao evanđelje. 
A Heroda je tetrarha Ivan prekorio zbog Herodijade, žene njegova brata i zbog svih njegovih zlodjela. 
Svemu tome nadoda Herod još i ovo: zatvori Ivana u tamnicu. 
Kad se krstio sav narod, krstio se i Isus. I dok se molio, rastvori se nebo, 
siđe na nj Duh Sveti u tjelesnom obličju, poput goluba, a glas se s neba zaori: “Ti si Sin moj, Ljubljeni! U tebi mi sva milina!” 
Kad je Isus nastupio, bilo mu je oko trideset godina. Bijaše - kako se smatralo - sin Josipov, Elijev, 
Matatov, Levijev, Malkijev, Janajev, Josipov. 
Matatijin, Amosov, Naumov, Heslijev, Nagajev, 
Mahatov, Matatijin, Šimijev, Josehov, Jodin, 
Johananov, Resin, Zerubabelov, Šealtielov, Nerijev, 
Malkijev, Adijev, Kosamov, Elmadamov, Erov, 
Jošuin, Eliezerov, Jorimov, Matatov, Levijev, 
Šimunov, Judin, Josipov, Jonamov, Elijakimov, 
Melejin, Menin, Matatin, Natanov, Davidov, 
Jišajev, Obedov, Boazov, Salin, Nahšonov, 
Aminadabov, Adminov, Arnijev, Hesronov, Peresov, Judin, 
Jakovljev, Izakov, Abrahamov, Terahov, Nahorov, 
Serugov, Reuov, Pelegov, Eberov, Šelahov, 
Kenanov, Arpakšadov, Šemov, Noin, Lamekov, 
Metušalahov, Henokov, Jeredov, Mahalalelov, Kenanov, 
Enošev, Šetov, Adamov, Božji. 
