2 Solunjanima.
3.
Uostalom, molite, braćo, za nas da riječ Gospodnja trči i proslavlja se kao i u vas 
i da se oslobodimo nezgodnih i opakih ljudi. Jer nemaju svi vjere! 
Ali, vjeran je Gospodin koji će nas učvrstiti i sačuvati od Zloga. 
A uzdamo se, u Gospodinu, u vas: da vršite i da ćete vršiti ono što vam zapovijedamo. 
A Gospodin neka upravi srca vaša k ljubavi Božjoj i postojanosti Kristovoj. 
Zapovijedamo vam, braćo, u ime Gospodina Isusa Krista da se klonite svakoga brata što živi neuredno i ne po predaji koju primiste od nas. 
Ta sami znate kako nas treba nasljedovati. Jer dok bijasmo među vama, nismo živjeli neuredno: 
ničiji kruh nismo badava jeli, nego smo u trudu i naporu noću i danju radili da ne bismo opteretili koga od vas. 
Ne što ne bismo imali prava, nego da vam sebe damo za uzor koji ćete nasljedovati. 
Doista, dok bijasmo u vas, ovo vam zapovijedasmo: Tko neće da radi, neka i ne jede! 
A čujemo da neki od vas žive neuredno: ništa ne rade, nego dangube. 
Takvima zapovijedamo i zaklinjemo ih u Gospodinu Isusu Kristu: neka s mirom rade i svoj kruh jedu. 
Vama pak, braćo, neka ne dodija činiti dobro. 
Ako li se tko ne pokorava našoj riječi u ovoj poslanici, zabilježite ga, ne drugujte s njime, da se postidi, 
ali ga ne smatrajte neprijateljem, nego ga urazumljujte kao brata. 
A sam Gospodin mira dao vam mir zauvijek i na svaki način! Gospodin sa svima vama! 
Pozdrav mojom rukom, Pavlovom. Ovo je znak u svakoj poslanici: ovako pišem. 
Milost Gospodina našega Isusa Krista sa svima vama! 
