Prva poslanica Korinćanima
1
Pavlovi pozdravi
1 Od Pavla, pozvanoga po Božjoj volji za apostola Isusa Krista, i od brata Sostena,
2 Božjoj crkvi u Korintu, vama koje je Bog pozvao da budete njegov sveti narod. Posvetio vas je u Kristu Isusu, kao i sve ostale koji bilo gdje prizivlju ime njihova i našega Gospodina Isusa Krista.
3 Neka vam je milost i mir od našega Boga Oca i Gospodina Isusa Krista.
Pavao zahvaljuje Bogu
4 Uvijek zahvaljujem Bogu na milosti kojom vas je obdario sada kad pripadate Kristu Isusu. 5 U njemu ste obogaćeni u svemu—u svakovrsnoj riječi i spoznaji. 6 Svjedočanstvo o Kristu utvrdilo se među vama 7 pa sada ne oskudijevate ni u jednome duhovnom daru iščekujući povratak našega Gospodina Isusa Krista. 8 On će vas učiniti postojanima sve do konca i sačuvat će vas neporočnima sve do svojega povratka, 9 jer Bog vjerno ispunjava obećanja, a on vas je sam pozvao da imate zajedništvo s našim Gospodinom Isusom Kristom.
Podjele u Crkvi
10 Draga braćo i sestre, zaklinjem vas imenom našega Gospodina Isusa Krista da se prestanete međusobno prepirati. Neka među vama vlada sloga i neka ne bude razdora u Crkvi. Molim vas da budete jedinstveni u mislima iu osjećajima. 11 Klojini su mi ukućani rekli da se međusobno prepirete. 12 Neki od vas, naime, kažu: “Ja sam Pavlov sljedbenik”, a drugi: “Ja sam Apolonov”, ili “Ja sam Petrov”*, ili “Ja slijedim samo Krista.” 13 Zar je Krist razdijeljen?
Jesam li ja, Pavao, raspet za vas? Je li tko od vas kršten u Pavlovo ime? 14 Hvala Bogu što ja nisam krstio nikoga od vas osim Krispa i Gaja 15 da sada nitko ne može reći kako je kršten u moje ime. 16 A da, krstio sam i Stefanine ukućane. Ne sjećam se da sam osim njih ikoga više krstio. 17 Jer Krist me nije poslao krstiti, nego propovijedati Radosnu vijest, i to ne mudrim riječima da Kristov križ ne izgubi snagu.
Božja mudrost
18 Govor o križu zvuči kao ludost onima koji su na putu propasti, ali mi koji smo spašeni prepoznajemo u toj poruci Božju silu. 19 U Svetome pismu stoji da je Bog rekao:
“Učinit ću da propadne mudrost mudraca
i da se pomrači umnost umnika.”†
20 Ali što je s učenim glavama, s ljudima vičnim raspravama, znanstvenicima? Bog je učinio da se njihova mudrost čini beskorisnom ludošću. 21 Bog je u svojoj mudrosti znao da ga svijet nikada neće pronaći ljudskom mudrošću, pa je odlučio one koji vjeruju spasiti ludošću propovijedanja. 22 U taj Božji način spasenja Židovi odbijaju povjerovati jer za dokaz traže znak s neba, a Grci zato što vjeruju samo u ono što ne proturječi njihovoj vlastitoj mudrosti. 23 Zato naše propovijedanje raspetoga Krista Židove sablažnjava, a pogani ga smatraju ludošću. 24 Ali onima koje je Bog pozvao na spasenje, i Židovima i poganima, Krist je Božja sila i Božja mudrost. 25 Taj “budalast” Božji plan mnogo je mudriji od najmudrijih ljudskih planova, a Božja je “slabost” mnogo jača od najjače ljudske snage.
26 Možete vidjeti, draga braćo, kako među vama koji ste izabrani nema mnogo onih koji ste po tjelesnom podrijetlu mudri, moćni ili plemenita roda. 27 Bog je, naprotiv, izabrao one koje svijet smatra budalastima da posrami njegove mudrace, i slabe u očima svijeta da posrami njegove moćnike. 28 Ono što je neplemenito i prezreno u očima svijeta, pa čak i ono čega nema, Bog je izabrao da obezvrijedi ono što svijet smatra vrijednim, 29 zato da se nijedan smrtnik ne može hvaliti pred Bogom.
30 Sam vam je Bog omogućio da budete u Kristu Isusu. Za našu je dobrobit Bog učinio Krista mudrošću. On nas opravdava pred Bogom. Čini nas svetima. Otkupio nas je. 31 Kao što piše u Svetome pismu:
“Ako se tko hvali, neka se hvali jedino time
što je Gospodin učinio.”‡
* 1:12 U grčkome: Kefin. † 1:19 Izaija 29:14. ‡ 1:31 Vidjeti: Jeremija 9:24.