6
Pál szolgálatának gyalázata és dicsősége
1 Mint Istennel együtt munkálkodók, intünk is titeket, hogy ne vegyétek hiába az Isten kegyelmét. 2 Mert ő mondja:
„A kegyelem idején meghallgattalak,
és az üdvösség napján megsegítettelek.
Íme, itt van a kegyelem ideje, íme itt van az üdvösség napja!“
3 Senkinek sem adunk alkalmat a megütközésre, hogy szolgálatunkat ne szidalmazzák, 4 hanem úgy ajánljuk magunkat mindenben, mint Isten szolgái, sok tűrésben, nyomorúságban, szükségben, szorongattatásban, 5 vereségben, tömlöcben, háborúságban, küszködésben, virrasztásban, böjtölésben, 6 tisztaságban, ismeretben, hosszútűrésben, szívességben, Szentlélekben, képmutatás nélküli szeretetben, 7 igazmondásban, Isten erejében, az igazságnak támadó és védő fegyverzetében, 8 dicsőségben és gyalázatban, rágalmazásban és dicséretben, mint ámítók, és mégis igazak, 9 mint ismeretlenek, és mégis jól ismertek, mint megholtak és mégis élők, mint ostorozottak, de meg nem öltek, 10 mint bánkódók, noha mindig örvendezők, mint szegények, de sokakat gazdagítók, mint szűkölködők, de mindennel bírók.
Pál nyíltsága viszonzásra vár
11 Szánk megnyílt, szívünk kitárult előttetek, korinthusiak. 12 Nem mi vagyunk szűkkeblűek irántatok, hanem ti irántunk! 13 Viszonzásul – mint gyermekeimhez szólok – tárjátok ki ti is szíveteket!
Krisztus vagy Beliál
14 Ne húzzatok közös igát a hitetlenekkel, mert mi köze van az igazságnak a gonoszsághoz, vagy mi köze van a sötétségnek a világossághoz? 15 Hogyan egyezhetne meg Krisztus a Béliállal? Vagy mi köze van a hívőnek a hitetlenhez? 16 Hogyan fér össze Isten temploma a bálványokkal? Mert ti az élő Isten temploma vagytok, amint Isten mondta: „Bennük lakom és közöttük járok, és Istenük leszek, és ők népem lesznek!“
17 Ezért tehát menjetek ki közülük
és szakadjatok el tőlük,
ezt mondja az Úr,
és tisztátalant ne érintsetek,
és én magamhoz fogadlak titeket.
18 És én Atyátok leszek,
ti pedig fiaim és leányaim,
– ezt mondja a mindenható Úr.