11
6 Rytą sėk savo sėklą ir vakare neleisk ilsėtis savo rankai, nes nežinai ar šita, ar ana sėja pasiseks, ar abi bus vienodai geros. 9 Džiaukis, jaunuoli, savo jaunystėje, ir tegul tavo širdis tave džiugina tavo jaunumės dienomis, ir vaikščiok savo širdies keliais ir savo akių regėjimu. Bet žinok, kad dėl visų šitų dalykų Dievas pristatys tave *į teismą. 10 Taigi, iš savo širdies pašalink sielvartą ir atitolink nuo savo kūno †kančias, nes jaunatvė ir jaunystės aušra tėra tuštybė.
* 11:9 „į teismą“ – Žr. Mok 12:14. † 11:10 „kančias“ – Nors hbr. žodis רַע (ra) dažnai reiškia „blogį“, „blogybė“, „piktybę“, „nedorybę“, čia paralelizmas rodo, kad reiškią tą, kas kankina kūną taip, kaip sielvartas kankina širdį.