4
1 Dabar sakau, kad, kol paveldėtojas yra nepilnametis, jis niekuo nesiskiria nuo tarno, nors yra visa ko šeimininkas, 2 bet yra globėjų ir prievaizdų valdžioje iki tėvo nustatyto laiko. 3 Taip ir mes, kai buvome nepilnamečiai, buvome *laikomi priverstiniam tarnavimui pasaulio pradmenims. 4 Bet, atėjus laiko pilnatvei, Dievas atsiuntė savo Sūnų, †gimusį iš moters, ‡gimusį įstatymo valdžioje, 5 kad išpirktų esančius įstatymo valdžioje, kad įgytume įsūnijimą. 6 Ir kadangi esate sūnūs, Dievas atsiuntė į jūsų širdis savo Sūnaus Dvasią, šaukiančią: „Aba, Tėve! 7 Taigi tu jau nebesi priverstinis tarnas, bet sūnus; o jeigu sūnus, tai ir Dievo paveldėtojas per Kristų.
* 4:3 „laikomi priverstiniam tarnavimui“ – Arba „pavergti“. † 4:4 „gimusį“ – Arba „pasidarusį“. ‡ 4:4 „gimusį“ – Arba „pasidarusį“.