62
2 Jis vienintelis yra mano uola ir mano išgelbėjimas, mano aukšta prieglauda; aš *nepargriūsiu galutinai. 5 Mano siela, ramiai lauk vien tik Dievo, nes iš jo ateina tai, ko užtikrintai laukiu.† 6 Jis vienintelis yra mano uola ir mano išgelbėjimas, mano aukšta prieglauda; aš ‡nepargriūsiu. 7 Ant Dievo rymo mano išgelbėjimas ir mano šlovė; mano stiprybės uola, mano prieglobstis yra Dieve. 8 §O žmonės, pasitikėkite juo visados! Išliekite jo akivaizdoje savo širdį; Dievas yra mūsų prieglauda!
Sela.
* 62:2 „nepargriūsiu galutinai“ – Arba „nevyruosiu daug“. † 62:5 „tai, ko užtikrintai laukiu“ – Arba „tai, ko trokštu neabejodamas išsipildymu“. ‡ 62:6 „nepargriūsiu“ – Arba „nevyruosiu“. § 62:8 „O žmonės,“ – „O žmonių susirinkime!“, „O žmonių sambūri!“