5
Atpildas už melagingą elgesį
1 Bet tam tikras žmogus, vardu Ananijas, su savo žmona Sapfyra pardavė nuosavybę 17 Tada, pakilo vyriausiasis kunigas, taip pat visi kiti su juo (tai yra sadukiejų sekta), ir jie pasidarė pilni *pavydaus uolumo 24 O kai vyriausiasis kunigas, šventyklos sargybos vadas ir aukštieji kunigai išgirdo šituos žodžius, jie dėl jų sumišo, nežinodami, †kas iš to išeis. 29 Tada Petras ir kiti apaštalai atsakydami tarė: „Reikia labiau klausyti Dievo negu žmonių. 30 Mūsų ‡tėvų Dievas prikėlė Jėzų, kurį jūs nužudėte, §pakabindami ant medžio. 31 Jį Dievas išaukštino savo dešine ranka, kad būtų Kunigaikštis ir Išgelbėtojas, kad suteiktų Izraeliui atgailą ir nuodėmių atleidimą. 36 Nes pirmiau šių dienų *prieš kiek laiko iškilo Teudas, kuris pasisakė esąs kažkas nepaprastas. Prie jo prisijungė tam tikras vyrų skaičius – apie keturis šimtus. Jis buvo nužudytas, ir visi, kurie †tikėjo juo, išsisklaidė ir nuėjo niekais. 41 Taigi jie, žinoma, išėjo iš tarybos akivaizdos džiaugdamiesi, kad buvo palaikyti vertais dėl ‡jo vardo patirti §paniekinimą.
* 5:17 „pavydaus uolumo“ – Žr. Apd 13:45. † 5:24 „kas iš to išeis“ – T. „kuo tai pasidarytų“. ‡ 5:30 „tėvų“ – Arba „protėvių“. § 5:30 „pakabindami“ – Arba „pakabinę“. * 5:36 „prieš kiek laiko“ – T. „pirmiau šių dienų“. † 5:36 „tikėjo juo“ – Arba „klausė jo“, „buvo jo įtikinti“. ‡ 5:41 „jo“ – T. y., Jėzaus. § 5:41 „paniekinimą“ – Arba „negarbę“.