5
1 Dabar susiburk į pulkus, o pulkų dukterie! Jis mus apgulė! Lazda jie trenkia į žandą Izraelio teisėjui. 2 Bet tu, Betliejau Efratoje, nors esi menkas tarp Judo tūkstančių, tačiau mano labui išeis iš tavęs tas, kuris bus valdovas Izraelyje, kurio išėjimai buvo *nuo tolimos praeities, †nuo amžinybės dienų. 3 Todėl ‡jis apleis juos iki laiko, kai gimdančioji bus pagimdžiusi. Tada jo likusieji broliai sugrįš pas Izraelio vaikus. 4 Ir jis išstovės ir ganys VIEŠPATIES galia, VIEŠPATIES, savo Dievo, vardo didybe. Ir jie liks gyventi, nes §tuomet jis bus laikomas didžiu iki žemės pakraščių.
* 5:2 „nuo tolimos praeities“ – Šis hbr. posakis vartojamas Neh 12:46; Ps 74:12; Ps 77:11; Iz 45:21, 46:10. † 5:2 „nuo amžinybės dienų“ – Šis hbr. posakis vartojamas kalbant apie amžinus dalykus, „nuo praeities amžinybės“ (pvz., Ps 25:6; Ps 90:2) ir apie labai senus žemiškus dalykus, „nuo žilos senovės laikų“ (Neh 12:46; Iz 63:9, 11; Am 9:11; Mch 7:14, Mal 3:4). ‡ 5:3 „jis apleis juos“ – Arba „jis paliks juos“, t. y. Jehova paliks izraelitus priešų valioje. § 5:4 „tuomet“ – hbr. „dabar“.