40
1 „Guoskite, guoskite mano tautą! – sako jūsų Dievas. – 5 ir VIEŠPATIES šlovė bus apreikšta, ir *visa žmonija drauge ją išvys, nes VIEŠPATIES burna tai kalbėjo“. 6 Balsas tarė: „Šauk!“ Ir jis tarė: „Ką man šaukti?“ †Kiekvienas kūnas yra žolė, ir visas jų ‡grožis – kaip lauko gėlė. 7 Žolė sudžiūsta, gėlė nuvysta, nes VIEŠPATIES §dvasia pučia į ją. Iš tikrųjų tauta yra žolė. 8 Žolė sudžiūsta, gėlė nuvysta, bet *žodis nuo mūsų Dievo pasiliks per amžius. 11 Kaip ganytojas jis ganys savo kaimenę, savo ranka surinks avinėlius, nešios juos prie krūtinės, švelniai vedžios žindančias avis. 22 Tai jis, kuris sėdi viršum žemės †skritulio, ir jos gyventojai atrodo kaip žiogai, kuris ištiesia dangus kaip užuolaidą ir išskleidžia juos tarsi gyvenamą palapinę, 28 Ar tu nesi sužinojęs, ar tu nesi girdėjęs? Amžinasis Dievas, VIEŠPATS, ‡visų žemės pakraščių Kūrėjas, nepailsta ir nepavargsta; jo supratimas neištiriamas. 29 Jis duoda nuvargusiam jėgų ir bejėgiui daugina stiprybę. 31 bet tie, kurie laukia VIEŠPATIES, §atnaujins jėgas: jie pakils sparnais kaip ereliai, jie bėgs ir nepavargs, jie vaikščios ir nepails.
* 40:5 „visa žmonija“ – T. „kiekvienas kūnas“; arba „visokie žmonės“, t. y. ne tik žydai, bet ir kitataučiai. † 40:6 „Kiekvienas kūnas“ – T. y. visi žmonės arba visa tauta (žr. Iz 40:7). ‡ 40:6 „grožis“ – Hbr. חֶסֶד (chesed) čia yra ypač sunkiai verčiamas. Plg. I Pt 1:24. § 40:7 „dvasia“ – Arba „vejas“, „kvapas“. * 40:8 „žodis nuo mūsų Dievo“ – Arba „mūsų Dievo žodis“. † 40:22 „skritulio“ – Arba „skliauto“. ‡ 40:28 „visų žemės pakraščių“ – T. „žemės tolimiausių vietų“; tai kalbos figūra „merism“. § 40:31 „atnaujins“ – Hbr. „pakeis“, t. y., buvusius jėgas pakeis naujos jėgos.