4
Jono regėjimas: Dievas savo soste ir aplinka
1 * Po tų dalykų aš pažiūrėjau, ir štai atvertos durys danguje! Ir pirmasis balsas, kurį išgirdau, buvo tarsi trimito, kalbančio su manimi, †kuris tarė: „Ateik aukštyn į čia, ir aš tau parodysiu tuos dalykus, kurie turi įvykti ‡po šių dalykų.“ 2 Ir tuoj pat aš buvau §Dvasioje, ir štai danguje stovėjo sostas, o *soste – Sėdintysis. 3 O iš išvaizdos Sėdintysis buvo panašus į †jaspio akmenį – taip pat į sardžių, – ir aplink sostą buvo vaivorykštė, iš išvaizdos panaši į ‡smaragdą. 4 O aplink sostą buvo dvidešimt keturi sostai, ir §tuose sostuose mačiau sėdinčius dvidešimt keturis vyresniuosius, apsivilkusius baltais drabužiais, ir jie ant savo galvų turėjo aukso vainikus. 5 Ir iš *to sosto išėjo žaibai ir griaustiniai ir †dundesiai, o priešais sostą buvo septyni ‡atviros ugnies žibintai, kurie yra septynios Dievo Dvasios. 6 Ir priešais sostą buvo stiklo jūra, panaši į krištolą, o §sosto erdvės viduryje ir aplink sostą buvo keturi *gyvi padarai, pilni akių iš priekio ir iš užpakalio. 7 Ir pirmasis gyvas padaras buvo panašus į liūtą, ir antrasis gyvas padaras panašus į veršį, ir trečiasis gyvas padaras †turėjo veidą ‡kaip kad turi žmogus, ir ketvirtasis gyvas padaras buvo panašus į skrendantį erelį.
8 Ir keturi gyvi padarai – §kiekvienas atskirai – turėjo po šešis sparnus; padarai buvo *pilni akių aplinkui ir viduje, taip pat dieną ir naktį †neturi poilsio, sakydami: „Šventas, šventas, šventas Viešpats Dievas Visavaldis, kuris buvo, ir kuris yra, ir kuris ateina.“ 9 Ir kada tik ‡tie gyvi padarai suteikia šlovę ir pagarbą ir padėką Sėdinčiajam soste, Gyvajam per amžių amžius, 10 dvidešimt keturi vyresnieji parpuola prieš Sėdintįjį soste ir garbina Gyvąjį per amžių amžius, ir meta savo vainikus prieš sostą, sakydami: 11 „Vertas esi, o Viešpatie, priimti šlovę ir pagarbą ir galybę, nes tu §visatą sukūrei, ir dėl tavo valios *ji yra ir buvo sukurta.“
* 4:1 „Po tų dalykų“ – Arba „Paskui“, „Vėliau“. † 4:1 „kuris tarė“ – T. „tardamas“. ‡ 4:1 „po šių dalykų“ – Arba „paskui“, „vėliau“. § 4:2 „Dvasioje“ – Arba „dvasioje“, „Dvasios paveiktas “, „Dvasios įtakoje “, „Dvasios valdomas “. Žr. Apr 1:10 išnašą. * 4:2 „soste“ – T. „ant sosto“; taip yra ir šiose eilutėse: Apd 2:30; Apr 4:9-10; 5:1, 7, 13; 6:16; 7:10 ,15; 19:4; 21:5. † 4:3 „jaspio akmenį – taip pat į sardžių“ – Jaspis – gr. ἴασπις (íaspis) – yra juvelyrinis akmuo, dažniausiai raudonos, geltonos ar kitų margų spalvų, ir kurį galima svidinti taip, kad nepaprastai blizga. Greičiausiai Sėdinčiojo (turbūt Jo aprangos) spalva priminė Jonui raudonos spalvos jaspio akmenį, nes tai karališkoji spalva ir kitas Jono paminėtas akmuo irgi būna raudonos spalvos. Sardius – gr. σάρδινος (sárdinos) – yra tamsios raudonos ar oranžinės spalvos juvelyrinis akmuo. ‡ 4:3 „smaragdą“ – Smaragdas yra ryškiai žalias brangakmenis. § 4:4 „tuose“ – Gr. artikelis. * 4:5 „to“ – Gr. artikelis. † 4:5 „dundesiai“ – Arba „garsai“, „balsai“. ‡ 4:5 „atviros ugnies žibintai“ – Arba „deglai“. Gr. žodis λαμπάς (lampás) vartojamas NT čia: Mt 25:1, 3-4, 7-8; Jn 18:3; Apd 20:8; Apr 4:5, 8:10. § 4:6 „sosto erdvės viduryje ir aplinkui sostą“ – Galbūt reikia suprasti, kad žiūrint į sostą, šios būtybės atrodė, kad užėmė sosto vertikalią erdvę („viduryje“) – gal atrodė, kad pakėlė sostą ar jį palaikė, – ir apsupo sostą („aplinkui“). Jeigu žodžius reikia taip suprasti, minėtos būtybės užėmė panašias vietas, kaip ir karių figūros, iškaltos Kauno Laisvės alėjoje Vinco Grybo atstatyto paminklo Vytautui Didžiajam postamente. * 4:6 „gyvi padarai“ – Gr. žodis ζῶον (zōon), priklausomai nuo konteksto, turi ir šias reikšmes: „gyvūnas“, „gyvulys“, „būtybė“. † 4:7 „turėjo“ – T. „turinti“. ‡ 4:7 „kaip kad turi žmogus“ – Čia PT skiriasi nuo KT. PT yra žodis ἄνθρωπος (anthrōpos), kuris vardininko linksnio („žmogus“), o KT yra žodis ἄνθρωπου (anthrōpou), kuris kilmininko linksnio („žmogaus“). § 4:8 „kiekvienas atskirai“ – T. „kiekvienas sau“. * 4:8 „pilni akių aplinkui ir viduje“ – Manoma, kad akys žvelgė aplinkui ir į sosto erdvės vidų. Šie gyvi padarai žiūri į visas puses. † 4:8 „neturi poilsio“ – Tie patys gr. žodžiai vartojami Apr 14:11 apie tuos, kurie garbins žvėrį Prispaudimo laikais. Jie irgi neturės poilsio. Kokia priešprieša! Yra išversta vienodai, kad būtų galima matyti tapatumą. Galimi tiesioginiai vertimai: „neturi atokvėpio“, „neturi sustojimo“; laisvesni vertimai: „be paliovos“, „be perstojo“. Gr. žodis ἀνάπαυσις (anápausis) vartojamas dar Mt 11:29, 12:43; Lk 11:24. ‡ 4:9 „tie“ – Gr. artikelis. § 4:11 „visatą“ – Gr. dgs., „visus dalykus / daiktus“. * 4:11 „ji“ – Gr. dgs., „jie“ arba „jos“.