2
Žmonės maištauja, bet Dievo Mesijas turi galutinę valdžią
Bergždžias tautų maištas
1 Kodėl *kitataučiai †siaučia ir ‡tautos §apmąsto tuštybę? 2 Žemės karaliai *stoja į kovą, ir valdovai išvien tariasi prieš VIEŠPATĮ ir prieš jo pateptąjį, sakydami: 3 „Sutraukykime jų pančius, numeskime nuo savęs jų virves!“
Dievo Tėvo atsakas maištui
4 Tas, kuris †sėdi danguose, juokiasi; Viešpats tyčiojasi iš jų. 5 Tada jis kalbės jiems ‡rūstaudamas ir §įnirtęs juos *išgąsdins: 6 †„O aš pats ‡pastačiau savo karalių ant Siono, savo švento kalno!“
Dievo Sūnaus atsakas maištui
7 §„Paskelbsiu įsaką; VIEŠPATS man tarė: *„Tu esi mano Sūnus, šiandien aš tave pagimdžiau. 8 Prašyk manęs, ir aš tau duosiu kitataučius, – tavo veldinį, ir tolimiausius žemės kraštus, – tavo nuosavybę. 9 Tu daužysi juos geležine lazda, kaip puodžiaus indą juos †daužysi į šukes!“
Štai ką įsidėmėti
10 Taigi dabar, o karaliai, būkite išmintingi; duokitės ‡įspėjami jūs, žemės teisėjai. 11 Tarnaukite VIEŠPAČIUI su baime ir džiūgaukite drebėdami. 12 Bučiuokite Sūnų, kad jis nerūstautų ir kelyje nežūtumėte, jo pykčiui §truputį užsidegus. Kokie didžiai palaiminti visi, kurie bėga prieglaudon pas jį!
* 2:1 „kitataučiai“ – Arba „pagonys“, „tautos“. † 2:1 „siaučia“ – Arba „bruzdėdami renkasi“. ‡ 2:1 „tautos“ – Arba „žmonių bendruomenės“, „žmonės“. § 2:1 „apmąsto“ – Arba „sutelkia dėmesį į“, „susikaupia į“; gal „sumąsto“. * 2:2 „stoja į kovą“ – Arba „išsirikiuoja“. † 2:4 „sėdi“ – T. y. kurio sostas yra dangūs. ‡ 2:5 „rūstaudamas“ – T. „savo rūstybėje“. § 2:5 „įnirtęs“ – „savo įnirtyje“. * 2:5 „išgąsdins“ – Arba „sukrės“. † 2:6 „O aš pats“ t. „O aš, aš“. ‡ 2:6 „pastačiau“ – Arba „patepiau“, t. y. įgalinau, kaip einantį pareigas. § 2:7 „Paskelbsiu įsaką“ – Arba „Pranešiu apie įsaką“, „Paskelbsiu įsako patvirtinimą“. * 2:7 „Tu esi […]“ – Dievo galia įvyksiantis Mesijo išėjimas iš kapo rūsio (prisikėlimas) lyginimas su kūdikio išėjimo iš motinos įsčių; Apd 13:33; I Kor 15:4; Hbr 1:5, 5:5. † 2:9 „daužysi į šukes“ – Arba „sukulsi“, „sutrupinsi“. ‡ 2:10 „įspėjami“ – Arba „sudraudžiami“. § 2:12 „truputį“ – Arba „trumpam“.