\NormalFont\ShortTitle{Lamentații}

{\MT Lamentații



\par }\ChapOne{1}{\PP \VerseOne{1}Cum șade singuratică cetatea, care era plină de popor! Cum a devenit ea ca o văduvă! Ea, care era mare printre națiuni și prințesă printre provincii, cum a ajuns să plătească tribut!

\VS{2}Ea plânge amarnic noaptea și lacrimile ei îi sunt pe obraji; printre toți iubiții ei, nu are pe nimeni să o mângâie; toți prietenii ei s-au purtat cu perfidie cu ea, i-au devenit dușmani.

\VS{3}Iuda a mers în captivitate din cauza necazului și din cauza grelei servitudini; el locuiește printre păgâni, nu găsește odihnă; toți persecutorii lui l-au ajuns între strâmtori.

\VS{4}Căile Sionului jelesc, pentru că nimeni nu vine la sărbătorile solemne; toate porțile lui sunt pustiite; preoții lui suspină, fecioarele lui sunt chinuite și el este în amărăciune.

\VS{5}Potrivnicii lui sunt cei dintâi, dușmanii lui prosperă, pentru că DOMNUL l-a chinuit din cauza mulțimii fărădelegilor lui; copiii lui au mers în captivitate înaintea dușmanului.

\VS{6}Și de la fiica Sionului a plecat toată frumusețea ei; prinții ei au devenit ca cerbii care nu găsesc pășune, și au fugit fără putere înaintea urmăritorului.

\VS{7}Ierusalimul și-a amintit în zilele chinuirii lui și a nenorocirilor lui, de toate lucrurile lui plăcute, pe care le-a avut în zilele din vechime, când poporul lui a căzut în mâna dușmanului și nimeni nu l-a ajutat; potrivnicii l-au văzut și i-au batjocorit sabatele.

\VS{8}Ierusalimul a păcătuit greu, de aceea el este îndepărtat; toți care l-au onorat îl disprețuiesc, pentru că i-au văzut goliciunea; da, el suspină și se întoarce cu spatele.

\VS{9}Murdăria lui este în poalele lui; nu și-a amintit de sfârșitul lui; de aceea s-a coborât minunat; nu avea mângâietor. DOAMNE, privește nenorocirea mea, pentru că dușmanul s-a înălțat pe sine însuși.

\VS{10}Potrivnicul și-a întins mâna peste toate lucrurile lui plăcute, pentru că el a văzut că păgânii au intrat în sanctuarul său, despre care tu ai poruncit ca ei să nu intre în adunarea ta.

\VS{11}Tot poporul lui suspină, ei caută pâine; și-au dat lucrurile lor plăcute pentru hrană, pentru a-și ușura sufletul; vezi, DOAMNE și ia aminte, pentru că eu am devenit nemernic.

\VS{12}Nu este aceasta nimic pentru voi, toți care treceți? Priviți și vedeți dacă este vreo întristare ca întristarea mea, care îmi este făcută, cu care DOMNUL m-a chinuit în ziua mâniei sale înverșunate.

\VS{13}El a trimis, din înălțime, foc în oasele mele și acesta le-a învins; a întins o plasă picioarelor mele, m-a întors înapoi; m-a pustiit și m-a făcut de leșin toată ziua.

\VS{14}Jugul fărădelegilor mele este legat de mâna sa; ei sunt împletiți și s-au urcat pe gâtul meu; el a făcut puterea mea să cadă, DOMNUL m-a dat în mâinile lor, din care eu nu sunt în stare să mă ridic.

\VS{15}DOMNUL a călcat în picioare pe toți vitejii mei în mijlocul meu; a chemat o adunare împotriva mea pentru a zdrobi pe tinerii mei; DOMNUL a călcat în picioare pe fecioară, pe fiica lui Iuda, ca într-un teasc.

\VS{16}Pentru acestea plâng eu; ochiul meu, ochiul meu izvorăște lacrimi, pentru că mângâietorul, care ar trebui să îmi ușureze sufletul, este departe de mine; copiii mei sunt pustiiți pentru că dușmanul a învins.

\VS{17}Sionul își întinde mâinile și nu este nimeni să o mângâie; DOMNUL a poruncit referitor la Iacob, ca potrivnicii lui să fie de jur împrejurul lui; Ierusalimul este, printre ei, ca o femeie în timpul menstruației.

\VS{18}DOMNUL este drept, pentru că eu m-am răzvrătit împotriva poruncii lui; auziți, vă rog, toate popoarele și priviți întristarea mea; fecioarele mele și tinerii mei au mers în captivitate.

\VS{19}Eu am chemat pe iubiții mei, dar ei m-au înșelat; preoții mei și bătrânii mei și-au dat duhul în cetate, în timp ce își căutau hrana pentru a-și ușura sufletele.

\VS{20}Privește, DOAMNE, pentru că sunt în strâmtorare; adâncurile mele sunt tulburate; inima mea este întoarsă înăuntrul meu, pentru că eu m-am răzvrătit cumplit; afară, sabia mă văduvește, acasă este ca moartea.

\VS{21}Ei m-au auzit că suspin; nu este nimeni să mă mângâie; toți dușmanii mei au auzit de tulburarea mea; ei se veselesc că ai făcut aceasta; tu vei aduce ziua pe care ai chemat-o și ei vor fi asemenea mie.

\VS{22}Să ajungă înaintea ta toată stricăciunea lor; și fă-le precum mi-ai făcut mie pentru toate fărădelegile mele, pentru că suspinele mele sunt multe și inima mea este leșinată.




\par }\Chap{2}{\PP \VerseOne{1}Cum a acoperit DOMNUL pe fiica Sionului cu un nor în mânia sa și a aruncat din cer pe pământ frumusețea lui Israel și nu și-a amintit de sprijinul piciorului său în ziua mâniei sale!

\VS{2}DOMNUL a înghițit toate locuințele lui Iacob și nu a cruțat; el a dărâmat în furia sa întăriturile fiicei lui Iuda; le-a doborât la pământ; a pângărit împărăția și pe prinții ei.

\VS{3}A retezat în mânia lui înverșunată întregul corn al lui Israel; și-a tras înapoi mâna lui dreaptă dinaintea dușmanului și a ars împotriva lui Iacob ca foc încins, care mistuie de jur împrejur.

\VS{4}El și-a încordat arcul ca un dușman; a stat în picioare cu dreapta lui ca un potrivnic și a ucis tot ce era plăcut ochiului în tabernacolul fiicei Sionului; și-a turnat furia ca pe un foc.

\VS{5}DOMNUL a fost precum un dușman; el a înghițit pe Israel, i-a înghițit toate palatele; i-a distrus întăriturile și a înmulțit jelirea și plângerea în fiica lui Iuda.

\VS{6}Și a luat cu violență tabernacolul său, precum ar fi fost o grădină; a distrus locurile lui de adunare; DOMNUL a făcut ca sărbătorile solemne și sabatele să fie uitate în Sion și a disprețuit, în indignarea mâniei sale, pe împărat și pe preot.

\VS{7}DOMNUL a lepădat altarul său, el a detestat sanctuarul său; a dat în mâna dușmanului zidurile palatelor sale; ei au făcut zgomot în casa DOMNULUI, ca în ziua unei sărbători solemne.

\VS{8}DOMNUL a plănuit să distrugă zidul fiicei Sionului; el a întins o coardă de măsurat, nu și-a tras mâna lui de la distrugere; de aceea a făcut parapetul și zidul să plângă; acestea au lâncezit împreună.

\VS{9}Porțile ei sunt scufundate în pământ; el i-a distrus și i-a spart zăvoarele; împăratul ei și prinții ei sunt printre neamuri; legea, nu mai este; profeții ei de asemenea nu găsesc nicio viziune de la DOMNUL.

\VS{10}Bătrânii fiicei Sionului șed pe pământ și păstrează tăcere; ei și-au aruncat țărână pe capete; s-au încins cu pânză de sac; fecioarele Ierusalimului își pleacă ale lor capete la pământ.

\VS{11}Ochii mei se sfârșesc cu lacrimi, adâncurile mele se tulbură, ficatul meu este turnat pe pământ din cauza nimicirii fiicei poporului meu; căci copiii și sugarii leșină pe străzile cetății.

\VS{12}Ei spun mamelor lor: Unde sunt grânele și vinul? când au leșinat asemenea celor răniți pe străzile cetății, când sufletul lor a fost turnat în sânul mamelor lor.

\VS{13}Ce lucru să iau ca mărturie pentru tine? Cu ce lucru să te asemăn, fiică a Ierusalimului? Cu ce să te compar, ca să te mângâi, fecioară, fiică a Sionului? Pentru că spărtura ta este mare ca marea: cine te poate vindeca?

\VS{14}Profeții tăi au văzut lucruri deșarte și nebunești pentru tine; și nu ți-au descoperit nelegiuirea, pentru a îndepărta captivitatea ta; ci au văzut pentru tine poveri false și motive de alungare.

\VS{15}Toți cei care trec bat din palme pentru tine, șuieră și clatină din cap la fiica Ierusalimului, spunând: Aceasta este cetatea pe care oamenii o numeau Desăvârșirea Frumuseții, Bucuria Întregului Pământ?

\VS{16}Toți dușmanii tăi și-au deschis gura împotriva ta, șuieră și scrâșnesc din dinți; ei spun: Noi am înghițit-o; într-adevăr aceasta este ziua pe care am așteptat-o; am găsit-o, am văzut-o.

\VS{17}DOMNUL a făcut ceea ce a plănuit; el a împlinit cuvântul său pe care l-a poruncit din zilele din vechime; a dărâmat și nu a cruțat; și a făcut ca dușmanul tău să se bucure de tine, a înălțat cornul potrivnicilor tăi.

\VS{18}Inima lor a strigat către DOMNUL: Zid al fiicei Sionului, să curgă lacrimi ca un râu, zi și noapte; să nu îți dea odihnă, să nu înceteze lumina ochiului tău.

\VS{19}Ridică-te, strigă în noapte; la începutul gărzilor toarnă-ți inima ca apa înaintea feței Domnului; înalță-ți mâinile spre el pentru viața copilașilor tăi, care leșină de foame la capătul fiecărei străzi.

\VS{20}Privește, DOAMNE, și ia aminte cui i-ai făcut aceasta. Să-și mănânce femeile rodul lor și pe copiii de un lat de palmă? Să fie uciși preotul și profetul în sanctuarul Domnului?

\VS{21}Tânărul și bătrânul zac la pământ pe străzi, fecioarele mele și tinerii mei au căzut prin sabie; tu i-ai ucis în ziua mâniei tale, ai ucis și nu ai cruțat.

\VS{22}Ai chemat ca într-o zi solemnă spaimele mele de jur împrejur, astfel încât în ziua mâniei DOMNULUI nimeni nu a scăpat nici nu a rămas; pe cei pe care i-am înfășat și i-am crescut, dușmanul meu i-a mistuit.




\par }\Chap{3}{\PP \VerseOne{1}Eu sunt omul care a văzut necaz prin nuiaua mâniei sale.

\VS{2}El m-a condus și m-a adus în întuneric și nu în lumină.

\VS{3}Într-adevăr, împotriva mea s-a întors el; și-a întors mâna împotriva mea, toată ziua.

\VS{4}El a făcut carnea și pielea mea să îmbătrânească; mi-a zdrobit oasele.

\VS{5}El a ridicat un zid împotriva mea și m-a încercuit cu fiere și trudă.

\VS{6}El m-a pus în locuri întunecoase, ca pe morții din vechime.

\VS{7}El m-a îngrădit, încât nu pot ieși; el mi-a îngreunat lanțul.

\VS{8}De asemenea și când plâng și strig, el îmi oprește rugăciunea.

\VS{9}El mi-a închis căile cu pietre cioplite, mi-a strâmbat cărările.

\VS{10}El a fost pentru mine ca un urs la pândă și ca un leu în locuri tainice.

\VS{11}El mi-a abătut căile și m-a rupt în bucăți, el m-a pustiit.

\VS{12}El și-a încordat arcul și m-a pus ca o țintă pentru săgeată.

\VS{13}El a făcut ca săgețile tolbei lui să intre în rărunchii mei.

\VS{14}Am fost de râs pentru tot poporul meu și cântecul lor toată ziua.

\VS{15}El m-a umplut cu amărăciuni, m-a îmbătat cu pelin.

\VS{16}De asemenea mi-a zdrobit dinții cu pietriș, m-a acoperit cu cenușă.

\VS{17}Și mi-ai alungat sufletul departe de pace, am uitat prosperitatea.

\VS{18}Și am spus: Tăria mea și speranța mea din DOMNUL, au pierit,

\VS{19}Amintindu-mi de necazul meu și de nenorocirea mea, de pelin și de fiere.

\VS{20}Sufletul meu și le amintește încă și este umilit în mine.

\VS{21}De aceasta îmi amintesc, de aceea am speranță.

\VS{22}Datorită milelor DOMNULUI nu suntem mistuiți, fiindcă mângâierile lui nu se sfârșesc.

\VS{23}Ele sunt noi în fiecare dimineață; mare este credincioșia ta.

\VS{24}DOMNUL este partea mea, spune sufletul meu; de aceea voi spera în el.

\VS{25}DOMNUL este bun cu cei care îl așteaptă, cu sufletul care îl caută.

\VS{26}Este bine ca omul deopotrivă să spere și să aștepte în tăcere salvarea DOMNULUI.

\VS{27}Este bine pentru om să poarte jugul în tinerețea sa.

\VS{28}El șade singur și tace, deoarece și l-a pus asupra lui.

\VS{29}Își pune gura în țărână; dacă astfel poate fi speranță.

\VS{30}El își dă obrazul celui care îl lovește; este îndestulat cu ocară.

\VS{31}Fiindcă DOMNUL nu va lepăda pentru totdeauna;

\VS{32}Dar deși întristează, totuși va avea mângâiere după mulțimea îndurărilor sale.

\VS{33}Pentru că el nu își pune inima să chinuiască, nici nu mâhnește pe copiii oamenilor.

\VS{34}Zdrobirea sub picioare a tuturor prizonierilor pământului,

\VS{35}Abaterea dreptului unui om înaintea feței celui Preaînalt,

\VS{36}Domnul nu aprobă a răsturna pe om în cauza lui.

\VS{37}Cine este cel ce spune și se împlinește ceva, când Domnul nu poruncește aceasta?

\VS{38}Nu din gura celui Preaînalt ies răul și binele?

\VS{39}Pentru ce să se plângă un om care trăiește, un om pentru pedepsirea păcatelor lui?

\VS{40}Să ne cercetăm și să ne încercăm căile noastre și să ne întoarcem la DOMNUL.

\VS{41}Să ne înălțăm inima cu mâinile noastre spre Dumnezeu în ceruri.

\VS{42}Noi am încălcat legea și ne-am răzvrătit; tu nu ai iertat.

\VS{43}Tu ai acoperit cu mânie și ne-ai persecutat; ai ucis, nu ai cruțat.

\VS{44}Te-ai acoperit cu un nor, ca rugăciunea noastră să nu străbată la tine.

\VS{45}Ne-ai făcut precum gunoiul și mizeria în mijlocul poporului.

\VS{46}Toți dușmanii noștri și-au deschis gurile împotriva noastră.

\VS{47}Frica și cursa au venit peste noi, pustiirea și distrugerea.

\VS{48}Ochiului meu îi curg râuri de apă din cauza nimicirii fiicei poporului meu.

\VS{49}Ochiul meu toarnă și nu încetează, fără oprire,

\VS{50}Până când DOMNUL va privi în jos și va vedea din cer.

\VS{51}Ochiul meu îmi influențează inima datorită tuturor fiicelor cetății mele.

\VS{52}Dușmanii mei m-au urmărit aprig, fără motiv, ca pe o pasăre.

\VS{53}Mi-au stârpit viața în groapă și au aruncat o piatră peste mine.

\VS{54}Apele au curs peste capul meu; atunci am spus: Sunt stârpit.

\VS{55}Am chemat numele tău, DOAMNE, din groapa cea adâncă.

\VS{56}Tu mi-ai auzit vocea; nu îți ascunde urechea la suflarea mea, la strigătul meu.

\VS{57}Tu te-ai apropiat în ziua când eu te-am chemat; ai spus: Nu te teme.

\VS{58}Doamne, tu ai pledat în cauzele sufletului meu; mi-ai răscumpărat viața.

\VS{59}DOAMNE, tu ai văzut răul, ce mi s-a făcut; judecă tu cauza mea.

\VS{60}Ai văzut toată răzbunarea lor și toate închipuirile lor împotriva mea.

\VS{61}Ai auzit ocara lor, DOAMNE și închipuirile lor împotriva mea;

\VS{62}Buzele celor care s-au ridicat împotriva mea și planul lor împotriva mea toată ziua.

\VS{63}Privește așezarea lor și ridicarea lor; eu sunt muzica lor.

\VS{64}Întoarce-le o răsplată, DOAMNE, conform cu lucrarea mâinilor lor.

\VS{65}Dă-le întristare a inimii, blestemul tău asupra lor.

\VS{66}Persecută-i și nimicește-i în mânie de sub cerurile DOMNULUI.




\par }\Chap{4}{\PP \VerseOne{1}Cum s-a întunecat aurul! Cum s-a schimbat aurul cel mai pur! Pietrele sanctuarului sunt turnate la capătul fiecărei străzi.

\VS{2}Fiii prețioși ai Sionului, cântăriți ca aurul pur, cum sunt ei prețuiți ca ulcioare de lut, lucrarea mâinilor olarului!

\VS{3}Chiar și monștrii marini își scot sânul și își alăptează micuții; fiica poporului meu a devenit crudă, ca struții în pustie.

\VS{4}Limba copilului sugar se lipește de cerul gurii lui, de sete; copiii mici cer pâine și nimeni nu le-o frânge.

\VS{5}Cei hrăniți cu delicatese sunt pustiiți pe străzi; cei crescuți în purpură îmbrățișează mormane de balegă.

\VS{6}Fiindcă pedeapsa nelegiuirii fiicei poporului meu este mai mare decât pedeapsa păcatului Sodomei, care a fost doborâtă ca într-un moment și mâinile nimănui nu au rămas pe ea.

\VS{7}Nazarinenii ei erau mai curați decât zăpada, erau mai albi decât laptele, erau mai rumeni la trup decât rubinele, lustru lor era al safirului;

\VS{8}Chipul lor este mai negru decât un cărbune; ei nu mai sunt cunoscuți pe străzi; pielea li se lipește de oase, trupul li s-a ofilit, a devenit ca un băț.

\VS{9}Este mai bine de cei uciși cu sabia decât de cei uciși cu foamete, pentru că aceștia lâncezesc, străpunși de lipsa roadelor câmpului.

\VS{10}Mâinile femeilor miloase au fiert pe propriii lor copii; ei au fost mâncarea lor în distrugerea fiicei poporului meu.

\VS{11}DOMNUL și-a împlinit furia; el și-a turnat mânia lui înverșunată și a aprins un foc în Sion și i-a mistuit temeliile.

\VS{12}Împărații pământului și toți locuitorii lumii nu ar fi crezut că potrivnicul și dușmanul ar putea intra pe porțile Ierusalimului.

\VS{13}Din cauza păcatelor profeților săi și a nelegiuirilor preoților săi, care au vărsat sângele celor drepți în mijlocul lui,

\VS{14}Ei au rătăcit ca orbii pe străzi, erau întinați cu sânge, astfel încât oamenii nu puteau să le atingă hainele.

\VS{15}Au strigat către ei: Plecați; este necurat; Plecați, Plecați, nu atingeți; când au fugit și au rătăcit, ei au spus printre păgâni: Ei nu vor mai locui temporar acolo.

\VS{16}Mânia DOMNULUI i-a despărțit; nu va mai lua aminte la ei; ei nu s-au uitat la fețele preoților, nu au favorizat pe bătrâni.

\VS{17}Cât despre noi, ochii noștri lâncezesc după ajutorul nostru zadarnic; în vegherea noastră am vegheat spre o națiune care nu putea să ne salveze.

\VS{18}Ei ne vânează pașii ca să nu putem merge pe străzile noastre; sfârșitul nostru este aproape, zilele noastre sunt împlinite, pentru că sfârșitul nostru a venit.

\VS{19}Persecutorii noștri sunt mai iuți decât acvilele cerului; ei ne-au urmărit pe munți, ne-au pândit în pustie.

\VS{20}Suflarea nărilor noastre, unsul DOMNULUI, a fost prins în gropile lor, despre care spuneam: Sub umbra lui vom trăi printre păgâni.

\VS{21}Bucură-te și veselește-te, fiică a Edomului, care locuiești în țara Uț; paharul va trece și la tine, vei fi beată și te vei dezgoli.

\VS{22}Pedeapsa nelegiuirii tale s-a împlinit, fiică a Sionului; el nu te va mai duce în captivitate; el îți va cerceta nelegiuirea, fiică a Edomului; el îți va descoperi păcatele.




\par }\Chap{5}{\PP \VerseOne{1}Amintește-ți, DOAMNE, ce a venit peste noi; ia aminte și privește ocara noastră.

\VS{2}Moștenirea noastră s-a întors la străini, casele noastre la necunoscuți.

\VS{3}Noi suntem orfani și fără tată, mamele noastre sunt ca văduvele.

\VS{4}Noi am băut apa noastră pe bani; lemnul nostru ne este vândut nouă.

\VS{5}Gâturile noastre sunt sub persecuție; muncim și nu avem odihnă.

\VS{6}Am dat mâna cu egiptenii și cu asirienii, ca să ne săturăm cu pâine.

\VS{7}Părinții noștri au păcătuit și nu mai sunt, iar noi am purtat nelegiuirile lor.

\VS{8}Servitori au condus peste noi, nu este nimeni care să ne elibereze din mâna lor.

\VS{9}Ne câștigăm pâinea cu riscul vieților noastre din cauza sabiei pustiei.

\VS{10}Pielea noastră era neagră ca un cuptor din cauza foametei teribile.

\VS{11}Ei au necinstit femeile în Sion și pe fecioarele din cetățile lui Iuda.

\VS{12}Prinți sunt spânzurați prin mâna lor; fețele bătrânilor nu au fost onorate.

\VS{13}Ei au luat pe tineri să macine și copiii au căzut sub lemne.

\VS{14}Bătrânii au încetat să mai fie la poartă, tinerii la muzica lor.

\VS{15}Bucuria inimii noastre a încetat; dansul nostru este întors în jale.

\VS{16}Coroana a căzut de pe capul nostru; vai de noi, pentru că am păcătuit!

\VS{17}Fiindcă inima noastră este leșinată; pentru aceste lucruri ochii noștri sunt întunecați.

\VS{18}Din cauza muntelui Sionului, care este pustiit, vulpile se plimbă pe el.

\VS{19}Tu, DOAMNE, rămâi pentru totdeauna; tronul tău din generație în generație.

\VS{20}Pentru ce ne uiți pentru totdeauna și ne părăsești atât de mult timp?

\VS{21}Întoarce-ne la tine, DOAMNE și ne vom întoarce; înnoiește-ne zilele ca în vechime.

\VS{22}Dar tu ne-ai respins pe deplin, te-ai înfuriat tare împotriva noastră.


\par }