6
1 După acestea, Isus a plecat de cealaltă parte a Mării Galileii, care se numește Marea Tiberiadei. 2 O mare mulțime de oameni Îl urmau, pentru că vedeau semnele pe care le făcea asupra celor bolnavi. 3 Isus s-a urcat pe munte și a șezut acolo cu discipolii Săi. 4 Se apropia Paștele, sărbătoarea iudeilor. 5 Isus, ridicându-și ochii și văzând că o mare mulțime venea la El, a zis lui Filip: “De unde vom cumpăra pâine, ca să mănânce aceștia?” 6 A spus aceasta ca să-l pună la încercare, căci știa el însuși ce va face.
7 Filip i-a răspuns: “Nu le ajunge pâinea de două sute de denari*, ca să primească fiecare din ei câte puțin.”
8 Unul din ucenicii Săi, Andrei, fratele lui Simon Petru, i-a zis: 9 “Este aici un băiat care are cinci pâini de orz și doi pești; dar ce sunt aceștia între atâția?”
10 Isus a zis: “Fă să șadă poporul.” Or, în locul acela era multă iarbă. Deci oamenii au luat loc, în număr de aproximativ cinci mii. 11 Isus a luat pâinile și, după ce a mulțumit, a împărțit ucenicilor, iar ucenicii celor ce stăteau jos, la fel și din pește, atât cât au dorit. 12 După ce s-au săturat, a zis ucenicilor Săi: “Adunați bucățile rămase, ca să nu se piardă nimic.” 13 Ei le-au adunat și au umplut douăsprezece coșuri cu bucățile rupte din cele cinci pâini de orz, care rămăseseră de la cei care mâncaseră. 14 De aceea, când a văzut poporul semnul pe care-l făcea Isus, a zis: “Acesta este cu adevărat profetul care vine în lume.” 15 Isus, deci, dându-și seama că sunt pe cale să vină și să îl ia cu forța ca să îl facă rege, s-a retras din nou pe munte, de unul singur.
16 Când s-a făcut seară, ucenicii Lui s-au coborât la mare. 17 S-au urcat în corabie și se îndreptau peste mare spre Capernaum. Era deja întuneric și Isus nu venise la ei. 18 Marea era agitată de un vânt mare care sufla. 19 După ce au vâslit, așadar, vreo douăzeci și cinci sau treizeci de stadii,† au văzut pe Isus mergând pe mare‡ și apropiindu-se de barcă; și s-au temut. 20 Dar El le-a zis: “Eu sunt;§ nu vă temeți.” 21 Ei au fost deci dispuși să îl primească în barcă. Imediat, barca a ajuns la țărmul spre care se îndreptau.
22 A doua zi, mulțimea care stătea de cealaltă parte a mării a văzut că nu mai era acolo altă corabie decât cea în care se îmbarcaseră ucenicii Lui și că Isus nu intrase cu ucenicii Lui în corabie, ci ucenicii Lui plecaseră singuri. 23 Cu toate acestea, niște bărci venite dinspre Tiberiada s-au apropiat de locul unde mâncaseră pâinea după ce Domnul a mulțumit. 24 Așadar, când mulțimea a văzut că Isus și discipolii lui nu erau acolo, s-a urcat ea însăși în bărci și a venit la Capernaum, căutându-l pe Isus. 25 Când L-au găsit pe partea cealaltă a mării, L-au întrebat: “Rabi, când ai venit aici?”
26 Isus le-a răspuns: “Adevărat vă spun că Mă căutați, nu pentru că ați văzut semne, ci pentru că ați mâncat din pâini și v-ați săturat. 27 Nu lucrați pentru hrana care piere, ci pentru hrana care rămâne pentru viața veșnică, pe care v-o va da Fiul Omului. Căci Dumnezeu Tatăl l-a pecetluit.”
28 Și I-au zis: “Ce trebuie să facem ca să lucrăm lucrările lui Dumnezeu?”
29 Isus le-a răspuns: “Aceasta este lucrarea lui Dumnezeu: să credeți în Cel pe care L-a trimis El.”
30 Și I-au zis: “Ce faci Tu ca semn, ca să te vedem și să te credem? Ce lucrare faci tu? 31 Părinții noștri au mâncat mană în pustiu. După cum este scris: “Le-a dat să mănânce pâine din cer”.” *†
32 Isus le-a zis: “Adevărat vă spun că nu Moise v-a dat pâinea din cer, ci Tatăl Meu vă dă adevărata pâine din cer. 33 Căci pâinea lui Dumnezeu este cea care se coboară din cer și dă viață lumii.”
34 Și I-au zis: “Doamne, dă-ne totdeauna pâinea aceasta.”
35 Isus le-a zis: “Eu sunt pâinea vieții. Cine vine la mine nu va flămânzi și cine crede în mine nu va înseta niciodată. 36 Dar v-am spus că m-ați văzut și totuși nu credeți. 37 Toți cei pe care mi-i dă Tatăl vor veni la mine. Pe cel care vine la mine nu-l voi da afară în niciun fel. 38 Căci Eu m-am coborât din cer, nu ca să fac voia Mea, ci voia Celui care M-a trimis. 39 Aceasta este voia Tatălui Meu care m-a trimis: ca din toți cei pe care Mi i-a dat să nu pierd nimic, ci să-i înviez în ziua de apoi. 40 Aceasta este voia Celui care m-a trimis: ca oricine vede pe Fiul și crede în El să aibă viața veșnică; și Eu îl voi învia în ziua de apoi.”
41 De aceea Iudeii cârteau împotriva Lui, pentru că zicea: “Eu sunt pâinea care S-a pogorât din cer”. 42 Ei ziceau: “Nu este acesta Isus, fiul lui Iosif, al cărui tată și mamă îi știm? Cum de spune atunci: “Eu am coborât din cer?”?”
43 De aceea Isus le-a răspuns: “Nu vă certați între voi. 44 Nimeni nu poate veni la Mine, dacă nu-l atrage Tatăl care M-a trimis; și Eu îl voi învia în ziua de apoi. 45 Este scris în profeți: “Toți vor fi învățați de Dumnezeu”. ‡De aceea, oricine aude de la Tatăl și a învățat, vine la mine. 46 Nu că cineva a văzut pe Tatăl, decât cel care vine de la Dumnezeu. El l-a văzut pe Tatăl. 47 Adevărat, vă spun, cel ce crede în Mine are viața veșnică. 48 Eu sunt pâinea vieții. 49 Părinții voștri au mâncat mană în pustiu și au murit. 50 Aceasta este pâinea care se coboară din cer, ca oricine să mănânce din ea și să nu moară. 51 Eu sunt pâinea vie care s-a coborât din cer. Dacă cineva mănâncă din pâinea aceasta, va trăi în veci. Da, pâinea pe care o voi da pentru viața lumii este carnea mea.”
52 Și iudeii se certau între ei, zicând: “Cum ne va da Acesta să mâncăm carnea Lui?”
53 Isus le-a zis: “Adevărat vă spun că, dacă nu mâncați carnea Fiului Omului și nu beți sângele Lui, nu aveți viață în voi înșivă. 54 Cine mănâncă carnea Mea și bea sângele Meu are viață veșnică și Eu îl voi învia în ziua de apoi. 55 Căci carnea Mea este cu adevărat hrană și sângele Meu este cu adevărat băutură. 56 Cine mănâncă carnea Mea și bea sângele Meu trăiește în Mine și Eu în el. 57 După cum Tatăl cel viu m-a trimis pe mine și eu trăiesc datorită Tatălui, tot așa și cel care se hrănește din mine va trăi datorită mie. 58 Aceasta este pâinea care s-a coborât din cer — nu cum au mâncat părinții noștri mana și au murit. Cel care mănâncă această pâine va trăi în veci.” 59 El spunea aceste lucruri în sinagogă, pe când învăța în Capernaum.
60 De aceea mulți dintre ucenicii Lui, auzind aceasta, au zis: “Greu este să spui aceasta! Cine poate să o asculte?”
61 Dar Isus, știind că ucenicii Săi murmurau din pricina aceasta, le-a zis: “Oare vă împiedică aceasta? 62 Atunci, dacă ați vrea să vedeți pe Fiul Omului înălțându-se la locul unde era mai înainte? 63 Spiritul este cel care dă viață. Carnea nu folosește la nimic. Cuvintele pe care vi le spun sunt spirit și sunt viață. 64 Dar sunt unii dintre voi care nu cred.” Pentru că Isus știa de la început cine sunt cei care nu credeau și cine sunt cei care aveau să-l trădeze. 65 El a spus: “De aceea v-am spus că nimeni nu poate veni la mine, dacă nu-i este dat de Tatăl meu.”
66 Mulți din ucenicii Lui s-au întors și nu mai umblau cu El. 67 Isus le-a zis deci celor doisprezece: “Nu cumva vreți și voi să plecați?”
68 Simon Petru I-a răspuns: “Doamne, la cine să mergem? Tu ai cuvintele vieții veșnice. 69 Noi am ajuns să credem și să știm că Tu ești Hristosul, Fiul Dumnezeului celui viu.”
70 Isus le-a răspuns: “Nu v-am ales Eu pe voi, cei doisprezece, și unul dintre voi este un diavol?” 71 Și vorbea despre Iuda, fiul lui Simon Iscarioteanul, căci el era cel care avea să-L trădeze, fiind unul dintre cei doisprezece.
* 6:7 Un denar era o monedă de argint care valora aproximativ o zi de salariu pentru un muncitor agricol, astfel că 200 de denari ar reprezenta între 6 și 7 luni de salariu. † 6:19 25 și 30 de stadii înseamnă aproximativ 5 până la 6 kilometri sau aproximativ 3 până la 4 mile. ‡ 6:19 Vezi Iov 9:8 § 6:20 sau, EU SUNT * 6:31 greacă și în ebraică se folosește același cuvânt pentru “cer”, “ceruri”, “cer” și “aer”. † 6:31 Exodul 16:4; Neemia 9:15; Psalmul 78:24-25 ‡ 6:45 Isaia 54:13