5
1 Și au ajuns de cealaltă parte a mării, în ținutul Gadarenilor. 2 După ce a ieșit din corabie, îndată i-a ieșit în întâmpinare un om cu un duh necurat din morminte. 3 El locuia în morminte. Nimeni nu-l mai putea lega, nici măcar cu lanțuri, 4 pentru că fusese de multe ori legat cu lanțuri și lanțuri, iar lanțurile fuseseră rupte de el și lanțurile rupte în bucăți. Nimeni nu mai avea puterea să-l îmblânzească. 5 Întotdeauna, zi și noapte, în morminte și în munți, striga și se tăia cu pietre. 6 Când l-a văzut de departe pe Isus, a alergat și s-a plecat în fața lui, 7 și, strigând cu glas tare, a zis: “Ce am eu de-a face cu tine, Isus, Fiul Dumnezeului Celui Preaînalt? Te conjur pe Dumnezeu, nu mă chinui!”. 8 Căci El i-a zis: “Ieși din om, duh necurat!”
9 Și l-a întrebat: “Cum te cheamă?”
El i-a spus: “Numele meu este Legiune, pentru că suntem mulți.” 10 Și l-a rugat mult ca să nu-i trimită afară din țară. 11 Or, pe coasta muntelui era o turmă mare de porci care se hrănea. 12 Toți demonii îl implorau, zicând: “Trimite-ne la porci, ca să intrăm în ei”.
13 Atunci Isus le-a dat voie. Duhurile necurate au ieșit și au intrat în porci. Turma de aproximativ două mii de porci s-a repezit pe malul abrupt în mare și au fost înecați în mare. 14 Cei care hrăneau porcii au fugit și au povestit în oraș și în țară.
Oamenii au venit să vadă ce s-a întâmplat. 15 Au venit la Isus și au văzut pe cel care fusese posedat de demoni stând jos, îmbrăcat și în deplinătatea facultăților mintale, pe cel care avea legionul; și s-au temut. 16 Cei care l-au văzut le-au povestit ce s-a întâmplat cu cel care era posedat de demoni și despre porci. 17 Ei au început să-l roage să plece din regiunea lor.
18 Pe când se urca în corabie, cel ce fusese posedat de demoni l-a rugat să fie cu el. 19 El nu i-a îngăduit, ci i-a zis: “Du-te la casa ta, la prietenii tăi, și spune-le ce lucruri mari a făcut Domnul pentru tine și cum a avut milă de tine.”
20 El a plecat și a început să vestească în Decapole cum a făcut Isus lucruri mari pentru el, și toată lumea se mira.
21 După ce a trecut Isus cu corabia pe partea cealaltă, s-a adunat la El o mare mulțime de oameni, și El era pe malul mării. 22 Iată că a venit unul dintre conducătorii sinagogii, pe nume Iair; și, văzându-L, a căzut la picioarele Lui 23 și L-a rugat mult, zicând: “Fetița mea este în pragul morții. Te rog, vino și pune-ți mâinile peste ea, ca să se facă sănătoasă și să trăiască”.
24 El a mers cu El și o mare mulțime de oameni Îl urmau și Îl strângeau din toate părțile. 25 O femeie care avea o scurgere de sânge de doisprezece ani, 26 și care suferise multe de la mulți doctori, cheltuise tot ce avea și nu se simțea mai bine, ci mai mult se înrăutățea, 27 și care, după ce a auzit cele despre Isus, s-a apropiat de El în mulțime și s-a atins de hainele Lui. 28 Căci ea zicea: “Dacă mă voi atinge de hainele Lui, mă voi face bine.” 29 Imediat, curgerea sângelui ei a secat și ea a simțit în trupul ei că este vindecată de suferința ei.
30 Îndată Isus, văzând că puterea a ieșit din El, s-a întors în mulțime și a întrebat: “Cine s-a atins de hainele Mele?”
31 Ucenicii Lui I-au zis: “Vezi mulțimea care Te strânge și zici: “Cine S-a atins de Mine?””
32 S-a uitat în jur ca să o vadă pe cea care făcuse acest lucru. 33 Dar femeia, temându-se și tremurând, știind ce i se făcuse, a venit, a căzut înaintea lui și i-a spus tot adevărul.
34 El i-a zis: “Fiică, credința ta te-a făcut sănătoasă. Du-te în pace și vindecă-te de boala ta.”
35 Pe când vorbea El încă, au venit niște oameni de la casa conducătorului sinagogii și au zis: “Fiica ta a murit. De ce să-l mai deranjezi pe Învățător?”
36 Dar Isus, când a auzit mesajul rostit, a zis îndată conducătorului sinagogii: “Nu te teme, ci crede!” 37 Și nu a lăsat pe nimeni să-L urmeze, decât pe Petru, Iacov și Ioan, fratele lui Iacov. 38 A ajuns la casa conducătorului sinagogii și a văzut zarvă, plânsete și jale mare. 39 După ce a intrat înăuntru, le-a zis: “De ce faceți zarvă și plângeți? Copilul nu este mort, ci a adormit”.
40 L-au batjocorit. Dar el, după ce i-a scos pe toți afară, a luat pe tatăl copilei, pe mama ei și pe cei care erau cu el și a intrat în locul unde zăcea copila. 41 Luând copila de mână, i-a zis: “Talitha cumi!”, ceea ce înseamnă, interpretându-se: “Fetiță, îți spun, ridică-te!”. 42 Imediat fata s-a ridicat și a mers, căci avea doisprezece ani. Ei au rămas uimiți cu mare uimire. 43 El le-a poruncit cu strictețe ca nimeni să nu știe acest lucru și a poruncit să i se dea ceva de mâncare.