22
Proricanje protiv careva Saluma, Joakima i Jehonije.
1 Ovako govori Gospod: Siđi u dom cara Judinog, i reci onde ovu reč, 2 i kaži: Slušaj reč Gospodnju, care Judin, koji sediš na prestolu Davidovom, ti i sluge tvoje i narod tvoj, koji ulazite na ova vrata. 3 Ovako veli Gospod: Činite sud i pravdu, i kome se otima izbavljajte ga iz ruku nasilnikovih, i ne činite krivo inostrancu ni siroti ni udovici, i ne činite im silu, i krv pravu ne prolivajte na ovom mestu. 4 Jer ako doista uzradite ovo, ulaziće na vrata ovog doma carevi, koji sede mesto Davida na prestolu njegovom, na kolima i na konjima, oni i sluge njihove i narod njihov. 5 Ako li ne poslušate ove reči, zaklinjem se sobom, veli Gospod, da ću opusteti taj dom. 6 Jer ovako veli Gospod za dom cara Judinog:
Ti si mi Galad
i vrh livanski,
ali ću te obratiti u pustinju,
u gradove u kojima se ne živi.
7 I spremiću na tebe zatirače,
svakog s oružjem,
i poseći će tvoje krasne kedre
i pobacati ih u oganj.
8 I mnogi će narodi prolaziti mimo taj grad, i govoriće jedan drugom: Zašto učini ovo Gospod od tog grada velikog? 9 I reći će: Jer ostaviše zavet Gospoda Boga svog, i klanjaše se drugim bogovima i služiše im.
10 Ne plačite za mrtvim niti ga žalite;
nego plačite za onim koji odlazi,
jer se neće više vratiti
niti će videti svoje postojbine.
11 Jer ovako govori Gospod o Salumu sinu Josije, cara Judinog, koji carovaše mesto Josije oca svog, koji otide iz ovog mesta: neće se više vratiti. 12 Nego će umreti u mestu kuda ga odvedoše u ropstvo, i neće više videti ove zemlje.
13 Teško onom koji gradi svoju kuću ne po pravdi,
i kleti svoje ne po pravici,
koji se služi bližnjim svojim nizašta
i platu za trud njegov ne daje mu;
14 Koji govori: Sagradiću sebi veliku kuću
i prostrane kleti;
i razvaljuje sebi prozore,
i oblaže kedrom i maže crvenilom.
15 Hoćeš li carovati kad se mešaš s kedrom?
Otac tvoj nije li jeo i pio?
Kad činjaše sud i pravdu,
tada mu beše dobro.
16 Davaše pravicu siromahu i ubogome,
i beše mu dobro;
nije li to poznavati me?
Govori Gospod.
17 Ali oči tvoje i srce tvoje idu samo za tvojim dobitkom
i da prolivaš krv pravu
i da činiš nasilje i krivdu.
18 Zato ovako veli Gospod za Joakima sina Josije cara Judinog:
Neće naricati za njim:
Jaoh brate moj! Ili: Jaoh sestro!
Neće naricati za njim:
Jaoh gospodaru! Ili: Jaoh slavo njegova!
19 Pogrebom magarećim pogrepšće se,
izvući će se i baciće se iza vrata jerusalimskih.
20 Iziđi na Livan i viči,
i na Vasanu pusti glas svoj,
i viči preko brodova,
jer se satrše svi koji te ljube.
21 Govorih ti u sreći tvojoj,
a ti reče: Neću da slušam;
to je put tvoj od detinjstva tvog
da ne slušaš glas moj.
22 Sve će pastire tvoje odneti vetar,
i koji te ljubi otići će u ropstvo;
tada ćeš se posramiti i postideti
za svu zloću svoju.
23 Ti sediš na Livanu,
gnezdo viješ na kedrima,
kako ćeš biti ljupka,
kad ti dođu muke i bolovi kao porodilji!
24 Kako sam ja živ, veli Gospod, da bi Honija sin Joakima cara Judinog bio prsten pečatni na desnoj ruci mojoj, i odande ću te otrgnuti. 25 I daću te u ruke onima koji traže dušu tvoju, i u ruke onima kojih se bojiš, u ruke Navuhodonosoru caru vavilonskom i u ruke Haldejcima. 26 I baciću tebe i mater tvoju koja te je rodila u zemlju tuđu, gde se niste rodili, i onde ćete pomreti. 27 A u zemlju u koju ćete želeti da se vratite, nećete se vratiti u nju.
28 Je li taj čovek Honija ništav idol izlomljen?
Je li sud u kome nema miline?
Zašto biše isterani, on i seme njegovo,
i bačeni u zemlju, koje ne poznaju?
29 O zemljo, zemljo, zemljo!
Čuj reč Gospodnju.
30 Ovako veli Gospod:
Zapišite da će taj čovek biti bez dece
i da neće biti srećan do svog veka;
i niko neće biti srećan od semena njegovog,
koji bi sedeo na prestolu Davidovom
i još vladao Judom.