Psalam 141
Molitva da nas Bog sačuva od zlih.
Psalam Davidov.
1 Gospode, vičem k Tebi, pohitaj k meni,
čuj glas moljenja mog, kad vičem k Tebi.
2 Nek izađe molitva moja
kao kad pred lice Tvoje,
dizanje ruku mojih
kao prinos, večernji.
3 Postavi, Gospode, stražu kod jezika mog,
čuvaj vrata usta mojih.
4 Ne daj srcu mom da zastrani na zle pomisli,
da čini dela bezbožna s ljudima koji postupaju nepravedno;
i da ne okusim sladosti njihove.
5 Neka me bije pravednik, to je milost;
neka me kara, to je ulje za glavu moju;
glava moja neće odbaciti, ako će i više;
nego je molitva moja protiv zloće njihove.
6 Rasuše se po kamenim vrletima sudije njihove,
i čuše reči moje kako su blage.
7 Kao kad ko seče i teše,
tako se razleteše kosti naše
do čeljusti paklenih.
8 Ali su k Tebi, Gospode, Gospode, upravljene oči moje,
u Tebe se uzdam,
nemoj odbaciti dušu moju.
9 Sačuvaj me od zamke, koju mi metnuše,
od lukavstva onih, koji čine bezakonje.
10 Pašće u mreže svoje bezbožnici,
a ja ću jedan proći.