50
Proricanje o propasti Vavilona i o spasenju judejskog naroda.
1 Reč koju reče Gospod za Vavilon i za zemlju haldejsku preko Jeremije proroka.
2 Javite narodima i razglasite,
podignite zastavu,
razglasite, ne tajite,
recite:
Uze se Vavilon, posrami se Vil,
razbi se Merodah;
posramiše se idoli njegovi,
razbiše se gadni bogovi njegovi.
3 Jer se narod podiže na nj sa severa, koji će mu zemlju opusteti, da neće biti nikoga da živi u njoj; i ljudi i stoka pobeći će i otići.
4 U te dane i u to vreme, govori Gospod, doći će sinovi Izrailjevi i sinovi Judini zajedno, ići će plačući i tražiće Gospoda Boga svog. 5 Pitaće za put u Sion, i obrativši se onamo reći će: Hodite, sjedinimo se s Gospodom zavetom večnim, koji se ne zaboravlja.
6 Narod je moj stado izgubljeno; pastiri njegovi zavedoše ga, te luta po gorama, ide s brda na humove, zaboravivši stan svoj. 7 Ko ih nađe, proždiraše ih, i neprijatelji njihovi govoriše: Nećemo biti krivi, jer zgrešiše Gospodu, stanu pravde, Gospodu, nadi otaca njihovih.
8 Bežite iz Vavilona i iziđite iz zemlje haldejske i budite kao ovnovi pred stadom. 9 Jer, evo, ja ću podignuti i dovešću na Vavilon zbor velikih naroda iz zemlje severne, koji će se uvrstati da se biju s njim, i uzeće ga; strele su im kao u dobrog junaka, ne vraćaju se prazne. 10 I zemlja će se haldejska opleniti, svi koji će je pleniti nasitiće se, govori Gospod.
11 Jer se veseliste, jer se radovaste
pleneći moje nasledstvo;
jer besneste kao junica na travi
i rzaste kao jaki konji.
12 Mati se vaša osramoti vrlo,
roditeljka vaša postide se;
evo biće poslednja među narodima,
pustinja, zemlja suva i pustoš.
13 Od gneva Gospodnjeg neće se u njoj živeti,
nego će sva opusteti;
ko god prođe mimo Vavilon, čudiće se
i zviždaće radi svih rana njegovih.
14 Postavite se oko Vavilona
svi koji natežete luk,
streljajte ga, ne žalite strela;
jer je sagrešio Gospodu.
15 Vičite na nj unaokolo;
pruža ruku;
temelji mu padoše,
zidovi su mu razvaljeni;
jer je osveta Gospodnja, osvetite mu se;
kako je činio, onako mu činite.
16 Istrebite iz Vavilona sejača
i onog koji maše srpom o žetvi;
od mača nasilnikovog neka se vrati svaki svom narodu,
i svaki u svoju zemlju neka beži.
17 Izrailj je stado razagnano, lavovi ga rasplašiše; najpre ga jede car asirski, a posle mu kosti izlomi Navuhodonosor, car vavilonski. 18 Zato ovako veli Gospod nad vojskama, Bog Izrailjev: Evo, ja ću pohoditi cara vavilonskog i zemlju njegovu, kao što sam pohodio cara asirskog. 19 I povratiću Izrailja u torove njegove, i pašće po Karmilu i Vasanu; i po gori Jefremovoj i Galadu sitiće se duša njegova. 20 U one dane i u ono vreme, govori Gospod, tražiće se bezakonje Izrailjevo, ali ga neće biti; i gresi Judini, ali se neće naći, jer ću oprostiti onima koje ostavim.
21 Iziđi na zemlju meratijamsku
i na stanovnike fekodske;
zatri i istrebi iza njih, govori Gospod,
i učini sve kako ti zapovedim.
22 Vika je ubojna u zemlji
i polom velik.
23 Kako se slomi i skrši malj cele zemlje?
Kako Vavilon posta čudo među narodima?
24 Ja ti metnuh zamku, Vavilone,
i ti se uhvati ne doznavši,
našao si se i uhvatio si se,
jer si se zaratio s Gospodom.
25 Gospod otvori riznicu svoju
i izvadi oružje gneva svog;
jer je to delo Gospoda Gospoda nad vojskama
u zemlji haldejskoj.
26 Hodite na nju s kraja zemlje,
otvorite žitnice njene;
gazite je kao stogove,
i potrite je da ne ostane od nje ostatka.
27 Pokoljite mačem sve teoce njene,
neka siđu na zaklanje;
teško njima! Jer dođe dan njihov,
vreme pohođenja njihovog.
28 Čuje se glas onih koji beže i koji pobegoše iz zemlje vavilonske da jave u Sionu osvetu Gospoda Boga našeg, osvetu dvora Njegovog.
29 Sazovite na Vavilon mnoštvo; svi koji natežete luk, stanite u logor prema njemu unaokolo da ne pobegne ni jedan, platite mu po delima njegovim; kako je činio, onako mu učinite, jer se je suprot Gospodu uznosio, suprot Svecu Izrailjevom. 30 Zato će mladići njegovi pasti po ulicama njegovim, i svi će vojnici njegovi izginuti u onaj dan, govori Gospod.
31 Evo mene na tebe, ponositi,
govori Gospod Gospod nad vojskama,
jer dođe dan tvoj,
vreme da te pohodim.
32 Ponositi će se spotaći i pasti,
i neće biti nikoga da ga podigne;
i raspaliću oganj u gradovima njegovim,
i spaliće svu okolinu njegovu.
33 Ovako veli Gospod nad vojskama: Sila se čini sinovima Izrailjevim i sinovima Judinim; koji ih zarobiše, drže ih, neće da ih puste. 34 Izbavitelj je njihov silan, ime Mu je Gospod nad vojskama, On će doista braniti stvar njihovu da umiri zemlju i smete stanovnike vavilonske.
35 Mač na Haldejce,
govori Gospod,
i na stanovnike vavilonske
i na knezove njegove i na mudrace njegove.
36 Mač na laže njegove,
i poludeće;
mač na junake njegove,
i prepašće se.
37 Mač na konje njegove,
i na kola njegova
i na svu mešavinu što je usred njega,
i postaće kao žene;
mač na blago njegovo,
i razgrabiće se.
38 Suša na vode njegove,
i usahnuće,
jer je zemlja idolska,
i oko lažnih bogova luduju.
39 Zato će se onde nastaniti divlje zveri i buljine, i sove će onde stanovati; i neće se naseliti do veka i neće se u njoj živeti nikada. 40 Kao kad Gospod zatre Sodom i Gomor i susedstvo njihovo, govori Gospod, neće se niko onde naseliti, niti će se baviti u njoj sin čovečji.
41 Evo, narod će doći sa severa, velik narod,
i carevi silni podignuće se od krajeva zemaljskih.
42 Luk i koplje nosiće,
žestoki će biti, niti će žaliti;
glas će im kao more bučati
i jahaće na konjima,
spremni kao junaci za boj,
na tebe, kćeri vavilonska.
43 Car vavilonski kad čuje glas o njima,
klonuće mu ruke,
tuga će ga spopasti
i bolovi kao porodilju.
44 Gle, kao lav izaći će podižući se više nego Jordan na stan Silnoga; ali ću ga brzo oterati iz te zemlje, i postaviću nad njom onog ko je izabran; jer ko je kao ja? I ko će se preti sa mnom? I koji će mi pastir odoleti? 45 Zato čujte nameru Gospodnju što je naumio za Vavilon, i misli Njegove što je smislio za zemlju haldejsku: zaista najmanji iz stada razvlačiće ih, zaista će opusteti stan s njima. 46 Od praske kad se uzme Vavilon potrešće se zemlja, i vika će se čuti po narodima.