7
Priviđanje kazni nad Izrailjem i Jerovoamovim domom. Amos Amasiju, koji ga optužuje, proriče propast.
1 Ovo mi pokaza Gospod Gospod: Gle, sazdavaše skakavce, kad počinjaše nicati otava, i gle, beše otava po carevoj kosidbi. 2 A kad pojedoše travu zemaljsku, tada rekoh:
Gospode, Gospode, smiluj se;
kako će se podignuti Jakov?
Jer je mali.
3 Gospod se raskaja zato:
Neće biti, reče Gospod.
4 Tada mi pokaza Gospod Gospod, i gle, Gospod Gospod povika da će suditi ognjem; i oganj proždre veliku bezdanu i proždre deo zemlje. 5 A ja rekoh:
Gospode, Gospode, prestani;
kako će se podignuti Jakov?
Jer je mali.
6 Gospod se raskaja zato:
Ni to neće biti, reče Gospod Gospod.
7 Tada mi pokaza, i gle, Gospod stajaše na zidu sazidanom po merilima, i u ruci Mu behu merila. 8 I reče mi Gospod: Šta vidiš, Amose? I rekoh: Merila. A Gospod mi reče:
Evo, ja ću metnuti merila posred naroda svog Izrailja,
neću ga više prolaziti.
9 Jer će se razoriti visine Isakove,
i svetinje će Izrailjeve opusteti,
i ustaću na dom Jerovoamov s mačem.
10 Tada Amasija sveštenik vetiljski posla k Jerovoamu caru Izrailjevom i poruči mu: Amos diže bunu na te usred doma Izrailjevog, zemlja ne može podneti sve reči njegove. 11 Jer ovako govori Amos:
Jerovoam će poginuti od mača,
a Izrailj će se odvesti iz zemlje svoje u ropstvo.
12 Potom reče Amasija Amosu: Videoče, idi, beži u zemlju Judinu, i onde jedi hleb i onde prorokuj; 13 a u Vetilju više ne prorokuj, jer je svetinja careva i dom je carski.
14 A Amos odgovori i reče Amasiji: Ne bejah prorok ni proročki sin, nego beh govedar i brah dudove; 15 a Gospod me uze od stada i reče mi Gospod: Idi, prorokuj narodu mom Izrailju. 16 Sada dakle čuj reč Gospodnju.
Ti kažeš: Ne prorokuj u Izrailju,
i ne kropi po domu Isakovom.
17 Zato ovako veli Gospod:
Žena će ti se kurvati u gradu,
i sinovi će tvoji i kćeri tvoje pasti od mača,
i zemlja će se tvoja razdeliti užem,
i ti ćeš umreti u nečistoj zemlji,
a Izrailj će se odvesti iz svoje zemlje u ropstvo.