2
Proricanje o razorenju grada Ninevije.
1 Izađe zatirač na te,
čuvaj grad, pazi na put,
utvrdi bedra, ukrepi se dobro.
2 Jer Gospod povrati slavu Jakovljevu
kao slavu Izrailjevu,
jer ih pustošnici opustošiše
i loze im potrše.
3 Štit je junaka njegovih crven,
vojnici su u skerletu;
kola će mu biti kao zapaljeni lučevi
na dan kad se uvrsta,
i jele će se ljuljati strašno.
4 Kola će praskati po ulicama
i udarati jedna o druga po putevima,
biće kao lučevi,
i trčaće kao munje.
5 Pominjaće junake svoje,
a oni će padati idući,
pohitaće k zidovima njegovim,
i zaklon će biti gotov.
6 Vrata će se rekama otvoriti,
i dvor će se razvaliti.
7 I koja stoji, zarobiće se i odvešće se,
devojke njene pratiće je
uzdišući kao golubice, bijući se u prsi.
8 Ninevija beše kao jezero vodeno otkako jeste;
ali beže.
Stanite, stanite.
Ali se niko ne obzire.
9 Grabite srebro, grabite zlato;
blagu nema kraja,
mnoštvo je svakojakih dragih zaklada.
10 Isprazni se, i ogole, i opuste;
i srce se rastopi,
kolena udaraju jedna o drugo,
i bol je u svim bedrima,
i lica su svima pocrnela.
11 Gde je loža lavovima i pasište lavićima,
kuda iđaše lav i lavica i lavić,
i nikoga ne beše da plaši.
12 Lav lovljaše svojim lavićima dosta,
i davljaše lavicama svojim,
i punjaše pećine svoje lova
i lože svoje grabeža.
13 Evo me na te, govori Gospod nad vojskama, i popaliću kola tvoja u dim, i mač će proždreti laviće tvoje, i istrebiću sa zemlje grabež tvoj, i neće se čuti glas poslanika tvojih.