8
O žrtvi idolima i o upotrebi hrišćanske slobode bez sablazni za bližnje.
1 A za meso što je klato idolima znamo, jer svi razum imamo. Razum, dakle, nadima, a ljubav popravlja. 2 Ako li ko misli da šta zna, ne zna još ništa kao što treba znati. 3 A ako ko ljubi Boga, Bog ga je naučio.
4 A za jelo idolskih žrtava, znamo da idol nije ništa na svetu, i da nema drugog Boga osim jednog. 5 Jer ako i ima koji se bogovi zovu, ili na nebu ili na zemlji, kao što ima mnogo bogova i mnogo gospoda: 6 Ali mi imamo samo jednog Boga Oca, od kog je sve, i mi u Njemu, i jednog Gospoda Isusa Hrista, kroz kog je sve, i mi kroza Nj.
7 Ali nema svako razuma; jer neki koji još i sad misle da su idoli nešto, kao idolske žrtve jedu, i savest njihova, slaba budući, pogani se. 8 Ali jelo nas ne postavlja pred Bogom: jer niti ćemo biti veći ako jedemo, ni manji ako ne jedemo. 9 Ali se čuvajte da kako ova sloboda vaša ne postane spoticanje slabima. 10 Jer ako tebe, koji imaš razum, vidi ko u idolskoj crkvi gde sediš za trpezom, neće li njegova savest, slaba budući, osloboditi se da jede idolske žrtve? 11 I s tvog razuma poginuće slabi brat, za kog Hristos umre. 12 Tako kad se grešite o braću, i bijete njihovu slabu savest, o Hrista se grešite. 13 Zato, ako jelo sablažnjava brata mog, neću jesti mesa doveka, da ne sablaznim brata svog.