18
Vildadov drugi govor: opisuje, posle oštrog govora Jovu, neizbežnu propast bezbožnikovu.
1 A Vildad Sušanin odgovori i reče:
2 Kad ćete svršiti razgovor?
Orazumite se, pa ćemo onda govoriti.
3 Zašto se misli da smo kao stoka?
Zašto smo gadni u vašim očima?
4 Koji rastržeš dušu svoju u jarosti svojoj,
hoće li se tebe radi ostaviti zemlja
i stena se premestiti sa svog mesta?
5 Da, videlo bezbožnih ugasiće se,
i iskra ognja njihovog neće sijati.
6 Videlo će pomrknuti u šatoru njegovom,
i žižak će se njegov ugasiti u njemu.
7 Silni koraci njegovi stegnuće se,
i oboriće ga njegova namera.
8 Jer će se uvaliti u zamku nogama svojim
i naići će na mrežu;
9 Uhvatiće ga zamka za petu
i svladaće ga lupež.
10 Sakriveno mu je pruglo na zemlji,
i klopka na stazi.
11 Od svuda će ga strahote strašiti
i teraće ga ustopce.
12 Izgladneće sila njegova,
i nevolja će biti gotova uza nj.
13 Poješće žile kože njegove,
poješće žile njegove prvenac smrti.
14 Iščupaće se iz stana njegovog uzdanica njegova,
i to će ga odvesti k caru strašnom.
15 Nastavaće se u šatoru njegovom, koji neće biti njegov,
posuće se sumporom stan njegov.
16 Žile će se njegove posušiti ozdo,
i ozgo će se saseći grane njegove.
17 Spomen će njegov poginuti na zemlji,
niti će mu ime biti po ulicama.
18 Odagnaće se iz svetlosti u mrak,
i izbaciće se iz sveta.
19 Ni sina ni unuka neće mu biti u narodu njegovom,
niti kakvog ostatka u stanovima njegovim.
20 Čudiće se danu njegovom koji budu posle njega,
a koji su bili pre obuzeće ih strah.
21 Takvi su stanovi bezakonikovi,
i takvo je mesto onog koji ne zna za Boga.