46
Proricanje o propasti Misiraca. Uteha Izrailju.
1 Reč Gospodnja koja dođe Jeremiji proroku za narode:
2 Za Misirce, za vojsku Faraona Nehaona cara misirskog, koja beše na reci Efratu kod Harkemisa, i razbi je Navuhodonosor car vavilonski četvrte godine Joakima sina Josijinog cara Judinog.
3 Pripravite štite i štitiće,
i idite u boj;
4 Prežite konje, i pojašite, konjici;
postavite se sa šlemovima;
utrite koplja,
oblačite se u oklope.
5 Zašto ih vidim gde se poplašiše,
vraćaju se natrag,
junaci njihovi polomiše se
i beže bez obzira?
Strah je od svuda,
govori Gospod.
6 Da ne uteče laki,
niti se izbavi jaki;
da se na severu na bregu reke Efrata
spotaknu i padnu.
7 Ko je to što se diže kao potok,
i vode mu se kolebaju kao reke?
8 Misir se diže kao potok
i njegove se vode kolebaju kao reke;
i veli: Idem, pokriću zemlju,
zatrću grad i one koji žive u njemu.
9 Izlazite, konji,
besnite, kola;
i neka izađu junaci,
Husi i Fudi, koji nose štitove,
i Ludeji, koji nose i natežu luk.
10 Jer je ovaj dan Gospodu Gospodu nad vojskama dan osvete,
da se osveti neprijateljima svojim;
mač će ih proždreti
i nasitiće se i opiće se krvlju njihovom;
jer će biti žrtva Gospoda Gospoda nad vojskama
u zemlji severnoj na reci Efratu.
11 Iziđi u Galad i uzmi balsama,
devojko kćeri misirska;
zaludu su ti mnogi lekovi,
nećeš se izlečiti.
12 Narodi čuše sramotu tvoju,
i vike tvoje puna je zemlja,
jer se spotiču junak o junaka,
te obojica padaju.
13 Reč koju reče Gospod Jeremiji proroku o dolasku Navuhodonosora cara vavilonskog da potre zemlju misirsku:
14 Javite u Misiru,
i oglasite u Migdolu,
oglasite i u Nofu i u Tafnesu,
i recite: Stani i pripravi se,
jer mač proždre šta je oko tebe.
15 Zašto se povaljaše junaci tvoji?
Ne stoje, jer ih Gospod obara.
16 Čini, te se mnogi spotiču i padaju jedan na drugog,
i govore:
Ustani da se vratimo k narodu svom i na postojbinu svoju
ispred mača nasilnikovog.
17 Viču onde:
Faraon car misirski propade, prođe mu rok.
18 Tako da sam ja živ, govori car,
kome je ime Gospod nad vojskama;
kao Tavor među gorama
i kao Karmil na moru doći će.
19 Spremi šta ti treba da se seliš, stanovnice,
kćeri misirska;
jer će Nof opusteti i spaliće se
da neće niko živeti u njemu.
20 Misir je lepa junica;
ali pogibao ide, ide sa severa.
21 I najamnici su njegovi usred njega kao teoci ugojeni,
ali se i oni obrnuše i pobegoše, ne ostaše,
jer dođe na njih dan nesreće njihove,
vreme pohođenja njihovog.
22 Glas će njihov ići kao glas zmijinji,
jer oni idu s vojskom
i doći će sa sekirama na nj
kao oni koji seku drva.
23 I oni će poseći šumu njegovu, govori Gospod,
ako joj i nema mere,
jer ih je više nego skakavaca
i nema im broja.
24 Posrami se kći misirska,
predana je u ruke narodu severnom.
25 Govori Gospod nad vojskama, Bog Izrailjev: Evo, ja ću pohoditi ljudstvo u Noji, i Faraona i Misir i bogove njegove i careve njegove, Faraona i sve koji se uzdaju u nj. 26 I daću ih u ruke onima koji traže dušu njihovu, u ruke Navuhodonosoru caru vavilonskom i u ruke slugama njegovim; a posle će biti naseljen kao pre, govori Gospod.
27 A ti se ne boj, slugo moj Jakove,
i ne plaši se, Izrailju,
jer evo ja ću te izbaviti iz daleke zemlje
i seme tvoje iz zemlje ropstva njegovog;
i Jakov će se vratiti i počivaće,
i biće miran i niko ga neće plašiti.
28 Ti se ne boj, slugo moj Jakove, govori Gospod,
jer sam ja s tobom;
jer ću učiniti kraj svim narodima, u koje te prognah,
ali tebi neću učiniti kraja,
nego ću te pokarati s merom,
a neću te ostaviti sasvim bez kara.