18
Pad Vavilona. Plač careva, trgovaca i brodara.
1 I posle ovog videh drugog anđela gde silazi sa neba, koji imaše oblast veliku; i zemlja se zasvetli od slave njegove. 2 I povika jakim glasom govoreći:
Pade, pade Vavilon veliki,
i posta stan đavolima,
i tamnica svakom duhu nečistom,
i tamnica svih ptica nečistih i mrskih;
jer otrovnim vinom kurvarstva svog
napoji sve narode;
3 I carevi zemaljski s njom se kurvaše,
i trgovci zemaljski obogatiše se od bogatstva slasti njene.
4 I čuh glas drugi s neba koji govori:
Iziđite iz nje, narode moj,
da se ne pomešate u grehe njene,
i da vam ne naude zla njena.
5 Jer gresi njeni dopreše tja do neba,
i Bog se opomenu nepravde njene.
6 Platite joj kao što i ona plati vama,
i podajte joj dvojinom onoliko po delima njenim:
kojom čašom zahvati vama
zahvatajte joj po dva put onoliko.
7 Koliko se proslavi i nasladi toliko joj podajte muka i žalosti; jer govori u srcu svom: Sedim kao carica, i nisam udovica, i žalosti neću videti.
8 Zato će u jedan dan doći zla njena:
smrt i plač i glad,
i sažeći će se ognjem;
jer je jak Gospod Bog koji joj sudi.
9 I zaplakaće i zajaukati za njom carevi zemaljski koji se s njom kurvaše i besniše, kad vide dim gorenja njenog, 10 izdaleka stojeći od straha muka njenih i govoreći:
Jaoh! Jaoh! Grade veliki Vavilone, grade tvrdi,
jer u jedan čas dođe sud tvoj!
11 I trgovci zemaljski zaplakaće i zajaukati za njom, što njihove tovare niko više ne kupuje; 12 tovara zlata i srebra i kamenja dragog i bisera i uzvoda i porfire i svile i skerleta, i svakog mirisnog drveta, i svakojakih sudova od fildiša, i svakojakih sudova od najskupljeg drveta, bronze i gvožđa i mermera, 13 i cimeta i tamjana i mira i livana, i vina i ulja, i nišesteta i pšenice, i goveda i ovaca, i konja i kola, i telesa i duša čovečijih.
14 I voća želja duše tvoje otidoše od tebe,
i sve što je masno i dobro otide od tebe,
i više ga nećeš naći.
15 Trgovci koji se ovim tovarima obogatiše od nje, staće izdaleka od straha mučenja njenog, plačući i jaučući, 16 i govoreći:
Jaoh! Jaoh! Grade veliki,
obučeni u svilu i porfiru i skerlet,
i nakićeni zlatom i kamenjem dragim i biserom;
17 Jer u jedan čas pogibe toliko bogatstvo!
I svi gospodari od lađi, i sav narod u lađama, i lađari, i koji god rade na moru, stadoše izdaleka, 18 i vikahu, videvši dim gorenja njenog, i govorahu:
Ko je bio kao ovaj grad veliki?
19 I baciše prah na glave svoje, i povikaše plačući i ridajući, govoreći:
Jaoh! Jaoh! Grade veliki,
u kome se obogatiše svi koji imaju lađe na moru od bogatstva njegovog,
jer u jedan čas opuste!
20 Veseli se nad njim nebo,
i sveti apostoli i proroci,
jer Bog pokaja sud vaš na njemu.
21 I uze jedan anđeo jak kamen veliki, kao kamen vodenični, i baci u more govoreći:
Tako će sa hukom biti bačen Vavilon, grad veliki,
i neće se više naći;
22 I glas gudača i pevača i svirača i trubača neće se više čuti u tebi;
i nikakav majstor ni od kakvog zanata neće se više naći u tebi,
i huka kamenja vodeničnog neće se čuti u tebi;
23 I videlo žiška neće se više svetliti u tebi,
i glas ženika i neveste neće više biti čuven u tebi;
jer trgovci tvoji behu boljari zemaljski,
jer tvojim čaranjem prevareni biše svi narodi.
24 I u njemu se nađe krv proročka i svetih,
i svih koji su pobijeni na zemlji.