19
Jovov peti govor: žali se na nemilost prijatelja, opisuje svoju veliku bedu, ali najposle dolazi do blažene istine da njegov spasitelj živi.
1 A Jov odgovori i reče:
2 Dokle ćete mučiti dušu moju
i satirati me rečima?
3 Već ste me deset puta naružili;
nije vas stid što tako navaljujete na me?
4 Ali ako sam doista pogrešio,
pogreška će moja ostati kod mene.
5 Ako li se još hoćete da dižete na me
i da me korite mojom sramotom,
6 Onda znajte da me je Bog oborio
i mrežu svoju razapeo oko mene.
7 Eto, vičem na nepravdu, ali se ne slušam;
vapim, ali nema suda.
8 Zagradio je put moj da ne mogu proći;
na staze moje metnuo je mrak.
9 Svukao je s mene slavu moju
i skinuo venac s glave moje.
10 Porušio me je od svuda, da me nema;
i kao drvo iščupao je nadanje moje.
11 Raspalio se na me gnev Njegov,
i uzeo me je među neprijatelje svoje.
12 Vojske Njegove dođoše sve zajedno
i nasuše k sebi put k meni,
stadoše u logor okolo šatora mog.
13 Braću moju udaljio je od mene,
i znanci moji tuđe se od mene.
14 Bližnji moji ostaviše me,
i znanci moji zaboraviše me.
15 Domašnji moji i moje sluškinje gledaju me kao tuđina;
stranac sam u očima njihovim.
16 Zovem slugu svog, a on se ne odziva,
a molim ga ustima svojim.
17 Dah je moj mrzak ženi mojoj,
a preklinjem je sinovima utrobe svoje.
18 Ni deca ne haju za me;
kad ustanem, ruže me.
19 Mrzak sam svima nevernim svojim,
i koje ljubljah postaše mi protivnici.
20 Za kožu moju kao za meso moje prionuše kosti moje;
jedva osta koža oko zuba mojih.
21 Smilujte se na me, smilujte se na me, prijatelji moji,
jer se ruka Božija dotakla mene.
22 Zašto me gonite kao Bog,
i mesa mog ne možete da se nasitite?
23 O kad bi se napisale reči moje!
Kad bi se stavile u knjigu!
24 Pisaljkom gvozdenom i olovom
na kamenu za večni spomen kad bi se urezale!
25 Ali znam da je živ moj Iskupitelj,
i na posledak da će stati nad prahom.
26 I ako se ova koža moja i raščini,
opet ću u telu svom videti Boga.
27 Ja isti videću Ga,
i oči moje gledaće Ga, a ne druge.
A bubrega mojih nestaje u meni.
28 Nego bi trebalo da kažete: Zašto ga gonimo?
Kad je koren besede u meni.
29 Bojte se mača;
jer je mač osveta za bezakonje;
i znajte da ima sud.