Psalam 144
Molitva da Bog zaštiti i blagoslovi svoj narod.
Psalam Davidov.
1 Blagosloven Gospod, grad moj,
koji uči ruke moje boju, prste moje ratu,
2 Dobrotvor moj i ograda moja,
utočište moje i Izbavitelj moj,
Štit moj, Onaj u koga se uzdam,
koji mi pokorava narod moj.
3 Gospode! Šta je čovek, te znaš za nj,
i sin smrtnoga, te ga paziš?
4 Čovek je kao ništa;
dani su njegovi kao sen, koji prolazi.
5 Gospode! Savij nebesa svoja, i siđi;
dotakni se gora, i zadimiće se.
6 Sevni munjom, i razagnaj ih;
pusti strele svoje, i raspi ih.
7 Pruži ruku svoju s visine, izbavi me
i izvadi me iz vode velike,
iz ruku tuđinaca,
8 Kojih usta govore ništavne stvari,
i kojih je desnica desnica lažna.
9 Bože! Pesmu novu pevaću Ti,
u psaltir od deset žica udaraću Tebi,
10 Koji daješ spasenje carevima,
i Davida slugu svog izbavljaš od ljutog mača.
11 Izbavi me i otmi me iz ruke tuđinaca,
kojih usta govore ništavne stvari,
i kojih je desnica desnica lažna.
12 Sinovi naši neka budu kao bilje,
koje veselo odraste u mladosti;
kćeri naše kao stupovi
prekrasno izrađeni u dvoru;
13 Žitnice naše pune,
obilne svakim žitom;
ovce naše nek se množe na hiljade i na sto hiljada
po stanovima našim.
14 Volovi naši neka budu tovni;
neka ne budu napadanja, ni bežanja,
ni tužnjave po ulicama našim.
15 Blago narodu, u kog je sve ovako!
Blago narodu, u kog je Gospod Bog!