4
Pretnja poglavarima u Izrailju.
1 Čujte ovu reč, krave vasanske,
koje ste u gori samarijskoj,
koje krivo činite ubogima
i satirete siromahe,
koje govorite gospodarima svojim:
Donesite da pijemo.
2 Zakle se Gospod Gospod svetošću svojom
da će vam evo doći dani,
te će vas izvlačiti kukama,
i ostatak vaš udicama ribarskim.
3 I kroz prolome ćete izaći,
svaka na prema se,
i pobacaćete šta bude u dvorovima,
govori Gospod.
4 Idite u Vetilj, i činite bezakonje,
u Galgalu množite bezakonje svoje,
i prinosite svako jutro žrtve svoje,
treće godine desetke svoje;
5 I palite žrtvu zahvalnu od hleba kiselog,
i oglasite žrtve dragovoljne i razglasite,
jer vam je tako milo, sinovi Izrailjevi,
govori Gospod Gospod.
6 I zato vam ja dadoh da su vam čisti zubi
po svim gradovima vašim
i da nema hleba nigde
po svim mestima vašim;
ali se ne obratiste k meni,
govori Gospod.
7 A ja vam ustegoh dažd,
kad još tri meseca behu do žetve,
i pustih dažd na jedan grad,
a na drugi grad ne pustih dažda,
jedan se kraj nakvasi,
a drugi kraj, na koji ne dažde, posuši se.
8 Tako dva i tri grada iđahu u jedan grad da piju vode,
i ne mogahu se napiti;
ipak se ne obratiste k meni,
govori Gospod.
9 Bih vas sušom i medljikom;
gusenice izjedoše obilje u vrtovima vašim i u vinogradima vašim
i na smokvama vašim i na maslinama vašim;
ipak se ne obratiste k meni,
govori Gospod.
10 Poslah u vas pomor kao u Misir,
pobih mačem mladiće vaše
i odvedoh konje vaše,
i učinih te se podizaše smrad iz logora vašeg
i u nozdrve vaše;
ipak se ne obratiste k meni,
govori Gospod.
11 Zatirah vas kao što Gospod zatre Sodom i Gomor,
i bejaste kao glavnja istrgnuta iz ognja;
ipak se ne obratiste k meni,
govori Gospod.
12 Zato ću ti tako učiniti, Izrailju;
i što ću ti tako učiniti,
pripravi se, Izrailju,
da sretneš Boga svog.
13 Jer eto Onog koji je sazidao gore
i koji je stvorio vetar
i javlja čoveku šta misli,
čini od zore tamu,
i hodi po visinama zemaljskim;
ime Mu je Gospod Bog nad vojskama.