Psalam 2
Proricanje o carstvu sina Božijeg i o pobedi nad njegovim neprijateljima.
1 Zašto se bune narodi
i plemena pomišljaju zaludne stvari?
2 Ustaju carevi zemaljski,
i knezovi se skupljaju
na Gospoda i na pomazanika Njegovog.
3 „Raskinimo sveze njihove
i zbacimo sa sebe jaram njihov.”
4 Onaj, što živi na nebesima, smeje se,
Gospod im se podsmeva.
5 Pa im govori u gnevu svom
i jarošću svojom zbunjuje ih:
6 „Ja sam pomazao cara svog na Sionu,
na svetoj gori svojoj.”
7 Kazaću naredbu Gospodnju;
On reče meni: „Ti si sin moj, ja te sad rodih.
8 Išti u mene, i daću ti narode u nasledstvo,
i krajeve zemaljske tebi u državu.
9 Udarićeš ih gvozdenom palicom;
razbićeš ih kao lončarski sud.”
10 Sad, carevi, orazumite se;
naučite se sudije zemaljske!
11 Služite Gospodu sa strahom,
i radujte se s trepetom.
12 Poštujte sina, da se ne razgnevi,
i vi ne izginete na putu svom;
jer će se gnev Njegov brzo razgoreti.
Blago svima koji se u Nj uzdaju!