48
Proricanje o propasti Moava.
1 Za Moava ovako govori Gospod nad vojskama, Bog Izrailjev:
Teško Nevonu! Jer će se opustošiti;
Kirijatajim će se posramiti i uzeti;
Mizgav će se posramiti i prepasti.
2 Neće se više hvaliti Moav Esevonom;
jer mu zlo misle:
Hodite da ga istrebimo
da nije više narod.
I ti, Madmane, opustećeš;
mač će te goniti.
3 Čuje se vika iz Oronajima,
pustošenje i satiranje veliko.
4 Moav se satre;
stoji vika dece njegove.
5 Jer će se putem luitskim dizati plač bez prestanka;
i kako se silazi u Oronajim, neprijatelji će čuti strašnu viku;
6 Bežite, izbavite duše svoje,
i budite kao vres u pustinji.
7 Jer što se uzdaš u svoja dela i u blago svoje,
zato ćeš se i ti uzeti,
i Hemos će otići u ropstvo,
sveštenici njegovi i knezovi njegovi skupa.
8 I doći će zatirač u svaki grad,
neće se sačuvati ni jedan grad;
dolina će propasti i ravnica će se opustošiti,
jer Gospod reče.
9 Podajte krila Moavu, neka brzo odleti;
jer će gradovi njegovi opusteti da neće niko živeti u njima.
10 Proklet bio ko nemarno radi delo Gospodnje, i proklet ko usteže mač svoj od krvi!
11 Moav je bio u miru od detinjstva svog
i počivao na droždini svojoj,
niti se pretakao iz suda u sud,
niti je u ropstvo išao;
zato mu osta kus njegov,
i miris se njegov nije promenio.
12 Zato, evo, idu dani, govori Gospod, da mu pošaljem premetače, koji će ga premetnuti, i sudove njegove isprazniti i mehove njegove pokidati. 13 I Moav će se osramotiti s Hemosa, kao što se osramotio dom Izrailjev s Vetilja, gada svog.
14 Kako govorite:
Jaki smo i junaci u boju?
15 Moav će se opustošiti i gradovi će njegovi propasti,
i najbolji mladići njegovi sići će na zaklanje,
govori car,
kome je ime Gospod nad vojskama.
16 Blizu je pogibao Moavova,
i zlo njegovo vrlo hiti.
17 Žalite ga svi koji ste oko njega,
i koji god znate za ime njegovo,
recite:
Kako se slomi jaki štap, slavna palica?
18 Siđi sa slave svoje, i sedi na mesto zasušeno,
kćeri, koja živiš u Devonu;
jer će zatirač Moavov doći na tebe
i raskopaće gradove tvoje.
19 Stani na putu, i pogledaj,
koja živiš u Aroiru,
upitaj onog koji beži i onu koja gleda da se izbavi,
reci: Šta bi?
20 Posrami se Moav;
jer se razbi;
ridajte i vičite;
javite u Arnon da se Moav opustoši.
21 Jer sud dođe na zemlju ravnu, na Olon i na Jasu i Mifat, 22 i na Devon i na Nevon i na Vet-Devlatajim, 23 i na Kirijatajim i na Vet-Gamul i na Vet-Meon, 24 i na Keriot i na Vosoru, i na sve gradove zemlje moavske, koji su daleko i koji su blizu. 25 Odbijen je rog Moavu, i mišica se njegova slomi, govori Gospod.
26 Opojte ga, jer se podigao na Gospoda; neka se valja Moav u bljuvotini svojoj, i bude i on podsmeh. 27 Jer, nije li tebi Izrailj bio podsmeh? Je li se zatekao među lupežima, te kad god govoriš o njemu poskakuješ?
28 Ostavite gradove i naselite se u steni, stanovnici moavski,
i budite kao golubica koja se gnezdi u kraju i raselini.
29 Čusmo ponos Moavov
da je veoma ponosit,
oholost njegovu i ponos,
razmetanje njegovo i obest njegovu.
30 Znam ja, govori Gospod,
obest njegovu;
ali neće biti tako;
laži njegove neće učiniti ništa.
31 Zato ću ridati za Moavom,
vikati za svim Moavom,
uzdisaće se za onima u Kir-eresu.
32 Više nego za Jazirom plakaću za tobom,
lozo sivamska;
odvode tvoje pređoše more,
dopreše do mora jazirskog;
zatirač napade na letinu tvoju
i na berbu tvoju.
33 I radost i veselje otide s rodnog polja,
iz zemlje moavske,
i učinih te nesta u kacama vina;
niko neće gaziti pevajući;
pesma neće se više pevati.
34 Od vike esevonske, koja dopre do Eleale, podigoše viku do Jase, od Sigora do Oronajima, kao junica od tri godine, jer će i voda nimrimskih nestati. 35 I učiniću, govori Gospod, da ne bude Moavu čoveka koji bi prinosio žrtvu na visini i kadio bogovima svojim. 36 Zato će srce moje pištati za Moavom kao svirala, i srce će moje pištati kao svirala za ljudima u Kir-eresu, jer će mu sva tečevina propasti.
37 Jer će sve glave biti ćelave i sve brade obrijane, i sve ruke izrezane, i oko bedara kostret. 38 Na svim krovovima Moavovim i po ulicama njegovim biće sam plač, jer ću razbiti Moava kao sud na kome nema miline, govori Gospod. 39 Ridajte: Kako je satrven! Kako Moav obrnu pleći sramotan? I posta Moav podsmeh i strahota svima koji su oko njega.
40 Jer ovako govori Gospod:
Evo, kao orao doleteće
i raširiće krila svoja nad Moavom.
41 Keriot je pokoren i tvrda se mesta zauzeše,
i srca će u junaka Moavovih biti u onaj dan kao srce u žene koja se porađa.
42 I Moav će se istrebiti da ne bude narod,
jer se podiže na Gospoda.
43 Strah i jama i zamka oko tebe je, stanovniče moavski,
govori Gospod.
44 Ko uteče od straha, pašće u jamu,
a ko izađe iz jame, uhvatiće se u zamku;
jer ću pustiti na njega, na Moava, godinu pohođenja njihovog,
govori Gospod.
45 U senu esevonskom ustaviše se koji bežahu od sile;
ali će oganj izaći iz Esevona
i plamen isred Siona,
i opaliće kraj Moavu
i teme nemirnicima.
46 Teško tebi, Moave,
propade narod Hemosov,
jer sinove tvoje zarobiše,
i kćeri tvoje odvedoše u ropstvo.
47 Ali ću povratiti roblje Moavovo u poslednje vreme,
govori Gospod.
Dovde je sud Moavu.