49
Jakovljevo blagosiljanje, poslednje naređenje i smrt.
1 Posle sazva Jakov sinove svoje i reče: Skupite se da vam javim šta će vam biti do posletka.
2 Skupite se i poslušajte, sinovi Jakovljevi,
poslušajte Izrailja oca svog.
3 Ruvime, ti si prvenac moj,
krepost moja i početak sile moje;
prvi gospodstvom i prvi snagom.
4 Navro si kao voda;
nećeš biti prvi;
jer si stao na postelju oca svog
i oskvrnio je legav na nju.
5 Simeun i Levije, braća,
mačevi su im oružje nepravdi.
6 U tajne njihove da ne ulazi duša moja,
sa zborom njihovim da se ne sastavlja slava moja;
jer u gnevu svom pobiše ljude,
i za svoje veselje pokidaše volove.
7 Proklet da je gnev njihov, što beše nagao,
i ljutina njihova, što beše žestoka;
razdeliću ih po Jakovu,
i rasuću ih po Izrailju.
8 Juda, tebe će hvaliti braća tvoja,
a ruka će ti biti za vratom neprijateljima tvojim,
i klanjaće ti se sinovi oca tvog.
9 Laviću Juda! S plena si se vratio, sine moj;
spusti se i leže kao lav
i kao ljuti lav;
ko će ga probuditi?
10 Palica vladalačka neće se odvojiti od Jude
niti od nogu njegovih onaj koji postavlja zakon,
dokle ne dođe Onaj kome pripada,
i Njemu će se pokoravati narodi.
11 Veže za čokot magare svoje,
i za plemenitu lozu mlade od magarice svoje;
u vinu pere haljinu svoju
i ogrtač svoj u soku od grožđa.
12 Oči mu se crvene od vina
i zubi bele od mleka.
13 Zavulon će živeti pokraj mora
i gde pristaju lađe,
a međa će mu biti do Sidona.
14 Isahar je magarac jak u kostima,
koji leži u toru,
15 I vide da je počivanje dobro
i da je zemlja mila,
sagnuće ramena svoja da nosi,
i plaćaće danak.
16 Dan će suditi svom narodu,
kao jedno između plemena Izrailjevih.
17 Dan će biti zmija na putu
i guja na stazi,
koja ujeda konja za kičicu,
te pada konj na uznako.
18 Gospode, Tebe čekam da me izbaviš.
19 A Gad, njega će vojska savladati;
ali će najposle on nadvladati.
20 U Asira će biti obilata hrana,
i on će davati slasti carske.
21 Neftalim je košuta puštena,
i govoriće lepe reči.
22 Josif je rodna grana,
rodna grana kraj izvora,
kojoj se ogranci raširiše svrh zida.
23 Ako ga i ucveliše ljuto
i streljaše na nj,
i biše mu neprijatelji strelci,
24 Opet osta jak luk njegov
i ojačaše mišice ruku njegovih
od ruku jakog Boga Jakovljevog,
odakle posta pastir, kamen Izrailju,
25 Od silnog Boga oca tvog,
koji će ti pomagati,
i od Svemogućeg,
koji će te blagosloviti
blagoslovima ozgo s neba,
blagoslovima ozdo iz bezdana,
blagoslovima od dojaka i od materice.
26 Blagoslovi oca tvog
nadvisiše blagoslove mojih starih svrh brda večnih,
neka budu nad glavom Josifovom
i nad temenom odvojenog između braće.
27 Venijamin je vuk grabljivi,
jutrom jede lov,
a večerom deli plen.
28 Ovo su dvanaest plemena Izrailjevih, i ovo im otac izgovori kad ih blagoslovi, svako blagoslovom njegovim blagoslovi ih. 29 Potom im zapovedi i reče im: Kad se priberem k rodu svom, pogrebite me kod otaca mojih u pećini koja je na njivi Efrona Hetejina, 30 u pećini koja je na njivi makpelskoj prema Mamriji u zemlji hananskoj, koju kupi Avram s njivom u Efrona Hetejina da ima svoj grob. 31 Onde pogrebe Avrama i Saru ženu njegovu, onde pogreboše Isaka i Reveku ženu njegovu, i onde pogreboh Liju. 32 A kupljena je njiva i pećina na njoj u sinova Hetovih. 33 A kad izgovori Jakov zapovesti sinovima svojim, diže noge svoje na postelju, i umre, i pribran bi k rodu svom.