Psalam 142
Duša u velikom strahu uzdiše i traži pomoć Božiju.
(1. Samuilova 24:3)
Nauk Davidov. Molitva, kad beše u pećini.
1 Glasom svojim ka Gospodu vičem,
glasom svojim Gospodu se molim.
2 Izlivam pred Njim moljenje svoje,
tugu svoju pred Njim kazujem,
3 Kad iznemogne u meni duh moj.
Ti znaš stazu moju.
Na putu, kojim hodim,
sakriše mi zamku.
4 Pogledam nadesno,
i vidim da me niko ne zna;
nestade mi utočišta,
niko ne mari za dušu moju.
5 Vičem k Tebi, Gospode;
velim: Ti si utočište moje,
deo moj na zemlji živih.
6 Čuj tužnjavu moju;
jer se mučim veoma.
Izbavi me od onih koji me gone,
jer su jači od mene.
7 Izvedi iz tamnice dušu moju,
da slavim ime Tvoje.
Oko mene će se skupiti pravednici,
kad mi učiniš dobro.