12
Praded Jakov ugled svom narodu.
1 Opkolio me je Jefrem lažju
i dom Izrailjev prevarom;
ali Juda još vlada s Bogom
i veran je sa svetima.
2 Jefrem se hrani vetrom,
i ide za ustokom;
svaki dan množi laž i pogibao;
i hvataju veru s Asircem
i nose ulje u Misir.
3 I s Judom ima Gospod parbu
i pohodiće Jakova prema putevima njegovim,
platiće mu po delima njegovim.
4 U utrobi uhvati za petu brata svog,
i u sili svojoj bori se s Bogom;
5 Bori se s anđelom, i nadjača;
plaka, i moli Mu se;
nađe Ga u Vetilju, i onde govori s nama.
6 Ali je Gospod Bog nad vojskama,
Gospod mu je spomen.
7 Ti dakle obrati se k Bogu svom,
čuvaj milost i pravdu,
i uzdaj se vazda u Boga svog.
8 Trgovac je Jefrem,
u ruci su mu merila lažna,
milo mu je da čini krivo.
9 I govori Jefrem:
Baš se obogatih, stekoh blago,
ni u kome trudu mom neće mi naći nepravde koja bi bila greh.
10 A ja sam Gospod Bog tvoj od zemlje misirske,
još ću ti dati da sediš u šatorima kao o praznicima.
11 I govoriću preko proroka,
i umnožiću utvare,
i davaću priču preko proroka.
12 Doista je Galad bezakonje,
postaše sama taština;
u Galgalu prinose junce na žrtvu,
i oltari su im kao gomile kamenja po brazdama na njivi mojoj.
13 I Jakov pobeže u zemlju sirsku,
i Izrailj služi za ženu,
i za ženu čuva ovce.
14 I prorokom izvede Gospod Izrailja iz Misira,
i prorokom čuva ga.
15 Jefrem Ga ljuto razgnevi;
zato će ostaviti na njemu krv njegovu,
i vratiće mu sramotu njegovu Gospod njegov.