Psalam 63
Čežnja za Bogom u njegovoj svetinji.
(1. Samuilova 22:5; 23:14)
Psalam Davidov, kad bijaše u pustinji Judejskoj.
1 Bože! Ti si Bog moj, k Tebi ranim,
žedna je Tebe duša moja,
za Tobom čezne telo moje
u zemlji suvoj, žednoj i bezvodnoj.
2 Tako bih Te ugledao u svetinji,
da bih video silu Tvoju i slavu Tvoju.
3 Jer je dobrota Tvoja bolja od života.
Usta bi moja hvalila Tebe;
4 Tako bih Te blagosiljao za života svog,
u ime Tvoje podigao bih ruke svoje.
5 Kao salom i uljem nasitila bi se duša moja,
i radosnim glasom hvalila bi Te usta moja.
6 Kad Te se sećam na postelji,
sve noćne straže razmišljam o Tebi.
7 Jer si Ti pomoć moja,
i u senu krila Tvojih veselim se.
8 Duša se moja prilepila za Tebe,
desnica Tvoja drži me.
9 Koji traže pogibao duši mojoj,
oni će otići pod zemlju.
10 Izginuće od mača,
i dopašće lisicama.
11 A car će se veseliti o Bogu,
hvaliće se svaki koji se kune Njim,
kad se zatisnu usta onima koji govore laž.