35
Elijujev treći govor: čovek svojim jadanjem udi samo sebi. Bog pravo sudi.
1 Još govori Elijuj i reče:
2 Misliš li da si pravo rekao:
Moja je pravda veća od Božije?
3 Jer si rekao: Šta će mi pomoći,
kakva će mi biti korist, da ne grešim?
4 Ja ću odgovoriti tebi
i drugovima tvojim s tobom.
5 Pogledaj nebo, i vidi;
pogledaj oblake, kako su viši od tebe.
6 Ako grešiš, šta ćeš Mu učiniti?
Ili ako se umnože bezakonja tvoja, šta ćeš Mu nauditi?
7 Ako si pravedan, šta ćeš Mu dati?
Ili šta će primiti iz ruke tvoje?
8 Čoveku kakav si može nauditi tvoja zloća,
i sinu čovečijem pomoći tvoja pravda.
9 Vapiju od velikog nasilja kojima se čini,
i viču na ruku silnih;
10 A ni jedan ne govori: Gde je Bog, Stvoritelj moj,
koji daje pesmu noću;
11 Koji čini te smo razumniji od zverja zemaljskog,
i mudriji od ptica nebeskih.
12 Tamo viču s oholosti zlih ljudi,
ali ne bivaju uslišeni.
13 Jer Bog ne sluša taštinu,
i Svemogući ne gleda na nju.
14 A kamoli kad kažeš: Ne vidiš to.
Pred Njim je sud; čekaj Ga.
15 A sada čim te gnev pohodi, nije ništa,
niti je gledao na sve što si učinio;
16 Zato Jov na prazno otvara usta svoja,
i bezumno umnožava reči.