27
Poniženje svetskih sila, sabiranje sinova Izrailjevih.
1 Tada će Gospod pokarati mačem svojim ljutim i velikim i jakim levijatana, prugu zmiju, i levijatana, krivuljastu zmiju, i ubiće zmaja koji je u moru.
2 Tada pevajte o vinogradu koji rađa crveno vino:
3 Ja Gospod čuvam ga,
u svako doba zalivaću ga,
dan noć čuvaću ga da ga ko ne ošteti.
4 Nema gneva u mene;
ko će staviti u boj nasuprot meni čkalj i trnje?
Ja ću pogaziti i spaliti sve.
5 Ili neka se uhvati za silu moju da učini mir sa mnom;
učiniće mir sa mnom.
6 Jednom će se ukoreniti Jakov,
procvetaće i uzrasti Izrailj,
i napuniće vasiljenu plodom.
7 Je li ga udario
onako kako je udario one koji njega udaraše?
Je li ga ubio
onako kako su ubijeni oni koje je ubio?
8 S merom ga je karao, kad ga je odbacio,
kad ga je odneo silnim vetrom svojim istočnim.
9 Zato će se time očistiti bezakonje Jakovljevo
i to će biti sva korist što će se uzeti greh njegov
kad sve kamenje oltarno razmetne
kao razdrobljeno krečno kamenje
i ne bude više gajeva ni sunčanih likova,
10 Jer će tvrdi grad opusteti
i biće stan ostavljen i zanemaren kao pustinja;
onde će pasti tele i onde će legati,
i poješće mu grane.
11 Kad se posuše grane, polomiće se;
žene će dolaziti i ložiti ih na oganj.
Jer je narod nerazuman;
zato ga neće žaliti koji ga je stvorio,
i koji ga je sazdao neće se smilovati na nj.
12 U to će vreme Gospod ovijati od obale reke do potoka misirskog, a vi, sinovi Izrailjevi, sabraćete se jedan po jedan. 13 I tada će se zatrubiti u veliku trubu, i koji se behu izgubili u zemlji asirskoj i koji behu zagnani u zemlju misirsku, doći će i klanjaće se Gospodu na svetoj gori u Jerusalimu.