31
Slaba pomoć od Misira. Božija pomoć u borbi s Asircima.
1 Teško onima koji idu u Misir za pomoć,
koji se oslanjaju na konje,
i uzdaju se u kola što ih je mnogo,
i u konjanike što ih je veliko mnoštvo,
a ne gledaju na Sveca Izrailjevog
i ne traže Gospoda.
2 Ali je i on mudar,
i navući će zlo,
i neće poreći svoje reči,
nego će ustati na dom nevaljalih ljudi
i na one koji pomažu onima koji čine bezakonje.
3 A Misirci su ljudi a ne Bog,
i konji su njihovi telo a ne Duh;
i zato će Gospod mahnuti rukom svojom,
te će pasti pomagač,
pašće i onaj kome pomaže,
i svi će zajedno poginuti.
4 Jer ovako mi reče Gospod:
Kao što lav i lavić riče nad lovom svojim,
i ako se i sviče na nj mnoštvo pastira,
on se ne plaši od vike njihove
niti se pokorava na buku njihovu,
tako će Gospod nad vojskama sići
da vojuje za goru sionsku i za hum njen.
5 Kao ptice krilima
Gospod će nad vojskama zaklanjati Jerusalim,
i zaklanjajući izbaviće,
i obilazeći sačuvaće.
6 Vratite se k Njemu, od kog se sasvim odvrgoste, sinovi Izrailjevi! 7 Jer će u onaj dan svaki odbaciti idole svoje srebrne, i zlatne svoje idole, koje vam ruke vaše načiniše na greh.
8 I Asirac će pasti od mača ne čovečjeg,
i mač ne čovečji poješće ga,
i bežaće ispred mača,
i mladići će njegovi plaćati danak.
9 I stena će njegova proći od straha,
i knezovi će se njegovi prepasti od zastave,
veli Gospod,
čiji je oganj na Sionu i peć u Jerusalimu.