15
Elifasov drugi govor: on osuđuje Jovove preterane govore i opisuje nesreću bezbožnikovu.
1 A Elifas Temanac odgovori i reče:
2 Hoće li mudar čovek kazivati prazne misli
i puniti trbuh vetrom istočnim,
3 Prepirući se govorom koji ne pomaže
i rečima koje nisu ni na šta?
4 A ti uništavaš strah Božji
i ukidaš molitve k Bogu.
5 Jer bezakonje tvoje pokazuju usta tvoja,
ako i jesi izabrao jezik lukav.
6 Osuđuju te usta tvoja, a ne ja;
i usne tvoje svedoče na te.
7 Jesi li se ti prvi čovek rodio?
Ili si pre humova sazdan?
8 Jesi li tajnu Božiju čuo
i pokupio u sebe mudrost?
9 Šta ti znaš što mi ne bismo znali?
Šta ti razumeš što ne bi bilo u nas?
10 I sedih i starih ljudi ima među nama,
starijih od oca tvog.
11 Male li su ti utehe Božije?
Ili imaš šta sakriveno u sebi?
12 Što te je zanelo srce tvoje?
I što sevaju oči tvoje,
13 Te obraćaš protiv Boga duh svoj
i puštaš iz usta svojih takve reči?
14 Šta je čovek, da bi bio čist,
i rođeni od žene, da bi bio prav?
15 Gle, ne veruje svecima svojim,
i nebesa nisu čista pred očima Njegovim;
16 A kamoli gadni i smrdljivi čovek,
koji pije nepravdu kao vodu?
17 Ja ću ti kazati, poslušaj me,
i pripovediću ti šta sam video,
18 Šta mudraci kazaše i ne zatajiše,
šta primiše od otaca svojih,
19 Kojima samim dana bi zemlja,
i tuđin ne prođe kroz nju.
20 Bezbožnik se muči svega veka svog,
i nasilniku je malo godina ostavljeno.
21 Strah mu zuji u ušima,
u mirno doba napada pustošnik na nj.
22 Ne veruje da će se vratiti iz tame,
odsvuda priviđa mač.
23 Tumara za hlebom govoreći: Gde je?
Zna da je za nj spremljen dan tamni.
24 Tuga i nevolja straše ga,
i navaljuju na nj kao car gotov na boj.
25 Jer je zamahnuo na Boga rukom svojom,
i Svemogućem se opro.
26 Trči ispravljena vrata na nj
s mnogim visokim štitovima svojim.
27 Jer je pokrio lice svoje pretilinom,
i navaljao salo na bokove svoje.
28 I sedeo je u gradovima raskopanim
i u kućama pustim,
obraćenim u gomilu kamenja.
29 Neće se obratiti niti će ostati blago njegovo,
i neće se raširiti po zemlji dobro njegovo.
30 Neće izaći iz mraka,
ogranke njegove osušiće plamen,
odneće ga duh usta njegovih.
31 Neka se ne uzda u taštinu prevareni,
jer će mu taština biti plata.
32 Pre svog vremena svršiće se,
i grana njegova neće zeleneti.
33 Otkinuće se kao s loze nezreo grozd njegov
i pupci će se njegovi kao s masline pobacati.
34 Jer će opusteti zbor licemerski,
i oganj će spaliti šatore onih koji primaju poklone.
35 Začinju nevolju i rađaju muku,
i trbuh njihov sastavlja prevaru.