2
Jonina molitva i izbavljenje.
1 Ali Gospod zapovedi, te velika riba proguta Jonu; i Jona bi u trbuhu ribljem tri dana i tri noći.
2 I zamoli se Jona Gospodu Bogu svom iz trbuha ribljeg, 3 i reče:
Zavapih u nevolji svojoj ka Gospodu,
i usliši me;
iz utrobe grobne povikah,
i Ti ču glas moj.
4 Jer si me bacio u dubine, u srce moru,
i voda me opteče;
sve poplave Tvoje i vali Tvoji
prelaziše preko mene.
5 I rekoh: Odbačen sam ispred očiju Tvojih;
ali ću još gledati svetu crkvu Tvoju.
6 Optekoše me vode do duše,
bezdana me opkoli,
sita omota mi se oko glave.
7 Siđoh do krajeva gorskih,
prevornice zemaljske nada mnom su doveka;
ali Ti izvadi život moj iz jame,
Gospode Bože moj.
8 Kad nestajaše duša moja u meni,
pomenuh Gospoda,
i molitva moja dođe k Tebi,
u svetu crkvu Tvoju.
9 Koji drže lažne taštine,
ostavljaju svoju milost.
10 A ja ću Ti glasom zahvalnim prineti žrtvu,
ispuniti što sam zavetovao;
spasenje je u Gospoda.
11 I Gospod zapovedi ribi, te izbljuva Jonu na zemlju.