6
Pretnja raspuštenim i obesnim poglavarima u Judi i Izrailju.
1 Teško bezbrižnima u Sionu
i onima koji su bez straha u gori samarijskoj,
koji su na glasu između poglavica narodima,
ka kojima dolazi dom Izrailjev.
2 Prođite u Halnu i vidite,
i odande idite u veliki Emat,
posle siđite u Gat filistejski;
je li koje carstvo bolje od ovih?
Jesu li im međe prostranije od vaših međa?
3 Teško vama koji mislite da je daleko zli dan,
a primičete stolicu na kojoj je nasilje;
4 Koji ležete na odrima od slonove kosti
i pružate se na posteljama svojim,
i jedete jaganjce iz stada
i teoce ugojene;
5 Koji pevate uza psaltire,
i izmišljate sprave muzičke kao David;
6 Koji pijete vino velikim čašama,
i mažete se skupocenim mirisima,
a ne marite za polom Josifov.
7 Zato će sada otići u ropstvo među prvima koji će otići u ropstvo,
i prestaće radost onih koji se goste.
8 Zakle se Gospod Gospod sobom, govori Gospod Bog nad vojskama:
Ja se gadim na ponos Jakovljev
i mrzim na dvorove njegove;
zato ću predati grad
i sve što je u njemu.
9 I ako deset ljudi ostane u jednoj kući, umreće. 10 I kad uzme koga stric mu ili koji će ga spaliti da iznese kosti njegove iz kuće, reći će onome koji bude u kutu u kući: Ima li jošte ko kod tebe? A on će reći: Nema nikoga. A on će reći: Ćuti; jer ne pominjaše ime Gospodnje.
11 Jer evo, Gospod zapoveda
i udariće dom veliki da se razvali
i mali dom da popuca.
12 Trče li konji po steni
i ore li se volovima?
Jer vi pretvoriste sud u žuč,
i plod od pravde u pelen.
13 Vi se radujete onome što nije ništa,
i govorite:
Nismo li svojom snagom dobili rogove?
14 Jer, gle, ja ću podignuti na vas dome Izrailjev,
govori Gospod Bog nad vojskama,
narod, koji će vas pritesniti od ulaska u Emat do potoka u pustinji.