17
Proricanje o propasti Damaska i Izrailja.
1 Breme Damasku.
Gle, Damask će se ukinuti da ne bude više grad,
nego će biti gomila razvalina.
2 Gradovi aroirski biće ostavljeni,
biće za stada, te će u njima počivati,
i niko ih neće plašiti.
3 Nestaće gradova Jefremovih
i carstva u Damasku i ostatku sirskom,
biće kao slava sinova Izrailjevih,
veli Gospod nad vojskama.
4 I u taj će dan istančati slava Jakovljeva,
i debelo telo njegovo omršaće.
5 Jer će biti kao kad žetelac sabira žito i rukom žanje klasje,
i biće kao kad se kupi klasje u dolini rafajskoj.
6 Ali će se ostaviti u njoj pabirci
kao kad se otrese maslina,
pa dve tri ostanu u vrhu,
i četiri pet na rodnim granama,
veli Gospod Bog Izrailjev.
7 U to će vreme čovek pogledati na Tvorca svog, i oči njegove gledaće na Sveca Izrailjevog; 8 a neće pogledati na oltare, delo ruku svojih, niti će gledati na ono što su načinili prsti njegovi, ni na lugove ni na likove sunčane.
9 U to će vreme tvrdi gradovi njegovi biti kao ostavljen grm i ogranak, jer će se ostaviti radi sinova Izrailjevih, i biće pustoš.
10 Jer si zaboravio Boga spasenja svog,
i nisi se sećao Stene sile svoje;
zato sadi krasne sadove
i lozu stranu presađuj;
11 Danju radi da uzraste šta posadiš,
i jutrom gledaj da ti seme nikne;
ali kad dođe do branja razgrabiće se,
i ostaće ti ljuta žalost.
12 Teško mnoštvu velikih naroda,
što buče kao što buče mora,
i uzavrelim narodima,
kojih stoji vreva kao silnih voda;
13 Vreva stoji naroda kao velikih voda;
ali će povikati na njih,
i oni će pobeći daleko,
i biće gonjeni kao pleva po brdima od vetra
i kao prah od vihora.
14 Uveče eto straha,
i pre nego svane nema nikoga.
To je deo onih koji nas gaze,
i nasledstvo onih koji otimaju od nas.