Korinćanima poslanica prva
svetog apostola Pavla
1
Zahvalnost Bogu, što je Korintu data blagodat jevanđelska. Treba se čuvati svađa i razdeljivanja. Reč o krstu ludost, ali je opet sila Božija.
1 Od Pavla voljom Božijom pozvanog apostola Isusa Hrista, i od Sostena brata,
2 crkvi Božijoj koja je u Korintu, osvećenima u Hristu Isusu, pozvanima svetima, sa svima koji prizivaju ime Gospoda našeg Isusa Hrista na svakom mestu i njihovom i našem:
3 Blagodat vam i mir od Boga Oca našeg i Gospoda Isusa Hrista.
4 Zahvaljujem svagda Bogu svom za vas što vam je dana blagodat Božija u Hristu Isusu, 5 te se u svemu obogatiste kroza Nj, u svakoj reči i svakom razumu, 6 kao što se svedočanstvo Hristovo utvrdi među vama; 7 tako da nemate nedostatka ni u jednom daru, vi koji čekate otkrivenja Gospoda našeg Isusa Hrista, 8 koji će vas i utvrditi do samog kraja da budete pravi na dan Gospoda našeg Isusa Hrista. 9 Veran je Bog koji vas pozva u zajednicu Sina svog Isusa Hrista, Gospoda našeg.
10 Molim vas pak, braćo, imenom Gospoda našeg Isusa Hrista da svi jedno govorite, i da ne budu među vama raspre, nego da budete utvrđeni u jednom razumu i u jednoj misli. 11 Jer sam čuo za vas, braćo moja, od Hlojinih domašnjih da su svađe među vama, 12 a to kažem da jedan od vas govori: Ja sam Pavlov; a drugi: Ja sam Apolov; a treći: Ja sam Kifin; a četvrti: Ja sam Hristov. 13 Eda li se Hristos razdeli? Eda li se Pavle razape za vas? Ili se u ime Pavlovo krstiste? 14 Hvala Bogu što ja nijednog od vas ne krstih osim Krispa i Gaja; 15 da ne reče ko da u svoje ime krstih. 16 A krstih i Stefanin dom: dalje ne znam jesam li koga drugog krstio. 17 Jer Hristos ne posla mene da krstim, nego da propovedam jevanđelje, ne premudrim rečima, da ne izgubi silu krst Hristov.
18 Jer je reč krstova ludost onima koji ginu; a nama je koji se spasavamo sila Božija. 19 Jer je pisano: Pogubiću premudrost premudrih, i razum razumnih odbaciću.
20 Gde je premudri? Gde je književnik? Gde je prepirač ovog veka? Ne pretvori li Bog mudrost ovog sveta u ludost? 21 Jer budući da u premudrosti Božijoj ne pozna svet premudrošću Boga, bila je Božija volja da ludošću poučenja spase one koji veruju. 22 Jer i Jevreji znake ištu, i Grci premudrosti traže. 23 A mi propovedamo Hrista razapetog, Jevrejima, dakle, sablazan a Grcima bezumlje; 24 onima pak koji su pozvani, i Jevrejima i Grcima, Hrista, Božiju silu i Božiju premudrost. 25 Jer je ludost Božija mudrija od ljudi, i slabost je Božija jača od ljudi.
26 Jer pogledajte znanje svoje, braćo, da nema ni mnogo premudrih po telu, ni mnogo silnih ni mnogo plemenitih; 27 nego što je ludo pred svetom ono izabra Bog da posrami premudre; i što je slabo pred svetom ono izabra Bog da posrami jako; 28 i što je neplemenito pred svetom i uništeno izabra Bog, i što nije, da uništi ono što jeste, 29 da se ne pohvali nijedno telo pred Bogom. 30 Iz kog ste vi u Hristu Isusu, koji nam posta premudrost od Boga i pravda i osvećenje i izbavljenje. 31 Da (kao što se piše) ko se hvali, Gospodom da se hvali.