Psalam 36
Žalba na bezbožnike. Milost Božija prema pravednicima.
Načelniku pevačkom. Sluge Gospodnjeg Davida.
1 Bezakoniku je bezbožna reč u srcu;
nema straha Božijeg pred očima njegovim.
2 Ali laže sebi u oči,
mesto da prizna svoje bezakonje i omrzne na nj.
3 Reči su usta njegovih nepravda i lukavstvo,
neće da se opameti da tvori dobro.
4 Bezakonje smišlja na postelji svojoj,
stoji na putu rđavom,
zlo mu nije mrsko.
5 Gospode! Do neba je milost Tvoja,
i istina Tvoja do oblaka.
6 Pravda je Tvoja kao gore Božije,
sudovi Tvoji bezdana velika;
ljude i stoku Ti čuvaš, Gospode!
7 Kako je dragocena milost Tvoja, Bože!
Sinovi ljudski u senu krila Tvojih ne boje se.
8 Hrane se od izobila doma Tvog,
i iz potoka sladosti svojih Ti ih napajaš.
9 Jer je u Tebe izvor životu,
Tvojom svetlošću vidimo svetlost.
10 Raširi milost svoju na one koji Te znaju,
i pravdu svoju na dobra srca.
11 Ne daj da stane na mene noga ohola,
i ruka bezbožnička da me zaljulja.
12 Onamo neka padnu koji čine bezakonje,
neka se stropoštaju i ne mogu ustati.