3
Isus isceljuje u Subotu suvu ruku, izgoni nečiste duhove. Izbor Dvanaestorice. Kažnjava fariseje što hule na Duha Svetog. Kazuje ko su Njegovi pravi srodnici.
1 I uđe opet u zbornicu, i onde beše čovek sa suvom rukom. 2 I motrahu za Njim neće li ga u subotu isceliti da Ga okrive. 3 I reče čoveku sa suvom rukom: Stani na sredinu. 4 I reče im: Valja li u subotu dobro činiti ili zlo činiti? Dušu održati, ili pogubiti? A oni su ćutali. 5 I pogledavši na njih s gnevom od žalosti što su im onako srca odrvenila, reče čoveku: Pruži ruku svoju. I pruži; i posta ruka zdrava kao i druga. 6 I izašavši fariseji odmah učiniše za Njega veće s Irodovcima kako bi Ga pogubili.
7 A Isus ode s učenicima svojim k moru; i mnogi narod iz Galileje pođe za Njim i iz Judeje; 8 i iz Jerusalima i iz Idumeje i ispreko Jordana i od Tira i Sidona mnoštvo veliko čuvši šta On čini dođe k Njemu. 9 I reče učenicima svojim da bude lađa u Njega gotova zbog naroda, da Mu ne dosađuje. 10 Jer mnoge isceli tako da navaljivahu na Njega koji behu nakaženi bolestima da Ga se dotaknu. 11 I duhovi nečisti kad Ga viđahu, pripadahu k Njemu i vikahu govoreći: Ti si Sin Božji. 12 I mnogo im prećaše da Ga ne prokažu.
13 I iziđoše na goru, i dozva koje On hteše; i dođoše Mu. 14 I postavi dvanaestoricu da budu s Njim, i da ih pošalje da propovedaju, 15 i da imaju vlast da isceljuju od bolesti, i da izgone đavole: 16 Prvog Simona, i nadede mu ime Petar; 17 i Jakova Zevedejevog i Jovana brata Jakovljevog, i nadede im imena Voanerges, koje znači Sinovi groma; 18 i Andriju i Filipa i Vartolomija i Mateja i Tomu i Jakova Alfejevog i Tadiju i Simona Kananita, 19 i Judu Iskariotskog, koji Ga i izdade.
20 I dođoše u kuću, i sabra se opet narod da ne mogahu ni hleba jesti. 21 I čuvši to rod Njegov iziđoše da Ga uhvate; jer govorahu da je izvan sebe.
22 A književnici koji behu sišli iz Jerusalima govorahu: U njemu je Veelzevul. On pomoću kneza đavolskog izgoni đavole. 23 I dozvavši ih govoraše im u pričama: Kako može sotona sotonu izgoniti? 24 I ako se carstvo samo po sebi razdeli, ne može ostati carstvo ono; 25 i ako se dom sam po sebi razdeli, ne može ostati dom onaj; 26 i ako sotona ustane sam na se i razdeli se, ne može ostati, nego će propasti. 27 Niko ne može pokućstvo jakoga, ušavši u kuću njegovu, oteti ako najpre jakoga ne sveže: i onda će kuću njegovu opleniti.
28 Zaista vam kažem: svi gresi oprostiće se sinovima čovečjim, i huljenja na Boga, makar kakva bila: 29 A koji pohuli na Duha Svetog nema oproštenja vavek, nego je kriv večnom sudu. 30 Jer govorahu: U njemu je nečisti duh.
31 I dođe mati Njegova i braća Njegova, i stojeći napolju poslaše k Njemu da Ga zovu. 32 I seđaše narod oko Njega. I rekoše Mu: Eto mati Tvoja i braća Tvoja i sestre Tvoje napolju pitaju za Te. 33 I odgovori im govoreći: Ko je mati moja ili braća moja? 34 I pogledavši na narod koji seđaše reče: Evo mati moja i braća moja. 35 Jer ko izvrši volju Božju, onaj je brat moj i sestra moja i mati moja.