- Priče Solomunove
- <
- 29
- >

29
Mudrost donosi blagoslov, a bezumlje i grehovi propast.
1 Čovek koji po karanju ostaje tvrdoglav,
ujedanput će propasti, da neće biti leka.
2 Kad se umnožavaju pravednici, veseli se narod;
a kad vlada bezbožnik, uzdiše narod.
3 Ko ljubi mudrost, veseli oca svog;
a ko se druži s kurvama, rasipa svoje dobro.
4 Car pravdom podiže zemlju;
a ko uzima mito, satire je.
5 Ko laska prijatelju svom,
razapinje mrežu nogama njegovim.
6 U grehu je zlog čoveka zamka,
a pravednik peva i veseli se.
7 Pravednik razume parbu nevoljnih,
a bezbožnik ne mari da zna.
8 Podsmevači raspaljuju grad,
a mudri utišavaju gnev.
9 Mudar čovek kad se pre s ludim,
ili se srdio ili smejao,
nema mira.
10 Krvopije mrze na bezazlenoga,
a pravi se brinu za dušu njegovu.
11 Sav gnev svoj izliva bezumnik,
a mudri ustavlja ga natrag.
12 Koji knez sluša lažne reči,
sve su mu sluge bezbožne.
13 Siromah i koji daje na dobit sretaju se;
obojici Gospod prosvetljuje oči.
14 Koji car pravo sudi siromasima,
njegov će presto stajati doveka.
15 Prut i kar daju mudrost,
a dete pusto sramoti mater svoju.
16 Kad se umnožavaju bezbožnici, umnožavaju se gresi,
a pravednici će videti propast njihovu.
17 Karaj sina svog, i smiriće te,
i učiniće milinu duši tvojoj.
18 Kad nema utvare, rasipa se narod;
a ko drži zakon, blago njemu!
19 Rečima se ne popravlja sluga,
jer ako i razume, opet ne sluša.
20 Jesi li video čoveka naglog u besedi svojoj?
Više ima nadanja od bezumnog nego od njega.
21 Ako ko mazi slugu od malena,
on će najposle biti sin.
22 Gnevljiv čovek zameće svađu,
i ko je naprasit, mnogo greši.
23 Oholost ponižuje čoveka,
a ko je smeran duhom, dobija slavu.
24 Ko deli s lupežem, mrzi na svoju dušu,
čuje prokletstvo i ne prokazuje.
25 Strašljiv čovek meće sebi zamku;
a ko se u Gospoda uzda, biće u visokom zaklonu.
26 Mnogi traže lice vladaočevo,
ali je od Gospoda sud svakome.
27 Pravednima je mrzak nepravednik,
a bezbožniku je mrzak ko pravo hodi.

- Priče Solomunove
- <
- 29
- >

Public Domain