- Knjiga o Jovu
- <
- 11
- >

11
Sofarov prvi govor: Jov ima da se pokori pred sveznalim Bogom.
1 A Sofar Namaćanin odgovori i reče:
2 Zar na mnoge reči nema odgovora?
Ili će čovek govorljiv ostati prav?
3 Hoće li tvoje laži ućutkati ljude?
I kad se rugaš, zar te neće niko posramiti?
4 Jer si rekao: Čista je nauka moja,
i čist sam pred očima tvojim.
5 Ali kad bi Bog progovorio
i usne svoje otvorio na te,
6 I pokazao ti tajne mudrosti,
jer ih je dvojinom više,
poznao bi da te Bog kara manje
nego što zaslužuje tvoje bezakonje.
7 Možeš li ti tajne Božije dokučiti,
ili dokučiti savršenstvo Svemogućeg?
8 To su visine nebeske,
šta ćeš učiniti?
Dublje je od pakla,
kako ćeš poznati?
9 Duže od zemlje,
šire od mora.
10 Da prevrati, ili zatvori ili sabere,
ko će Mu braniti?
11 Jer zna ništavilo ljudsko,
i videći nevaljalstvo zar neće paziti?
12 Čovek bezuman postaje razuman,
premda se čovek rađa kao divlje magare.
13 Da ti upraviš srce svoje
i podigneš ruke svoje k Njemu,
14 Ako je bezakonje u ruci tvojoj, da ga ukloniš,
i ne daš da nepravda bude u šatorima tvojim,
15 Tada ćeš podignuti lice svoje bez mane
i stajaćeš tvrdo i nećeš se bojati;
16 Zaboravićeš muku,
kao vode koja proteče opominjaćeš je se;
17 Nastaće ti vreme vedrije nego podne,
sinućeš, bićeš kao jutro;
18 Uzdaćeš se imajući nadanje,
zakopaćeš se, i mirno ćeš spavati.
19 Ležaćeš, i niko te neće plašiti,
i mnogi će ti se moliti.
20 Ali oči će bezbožnicima iščileti,
i utočišta im neće biti,
i nadanje će im biti izdisanje.

- Knjiga o Jovu
- <
- 11
- >

Public Domain