- Psalmi Davidovi
- <
- 109
- >

Psalam 109
Molitva gonjenoga da se kazne njegovi neprijatelji i da se Bog smiluje na nj u bedi.
Načelniku pevačkom. Davidov psalam.
1 Bože, slavo moja, nemoj ćutati,
2 Jer se usta bezbožnička i usta lukava
na me otvoriše;
govore sa mnom jezikom lažljivim.
3 Rečima zlobnim sa svih strana gone me,
i oružaju se na me nizašta.
4 Za ljubav moju ustaju na mene,
a ja se molim.
5 Vraćaju mi zlo za dobro,
i mržnju za ljubav moju.
6 Postavi nad njim starešinu bezbožnika,
i protivnik neka mu stane s desne strane.
7 Kad se stane suditi, neka izađe kriv,
i molitva njegova neka bude greh.
8 Neka budu dani njegovi kratki,
i vlast njegovu neka dobije drugi.
9 Deca njegova nek budu sirote,
i žena njegova udovica.
10 Deca njegova nek se potucaju i prose,
i neka traže hleba izvan svojih pustolina.
11 Neka mu uzme dužnik sve što ima,
i neka razgrabe tuđini muku njegovu.
12 Nek se ne nađe niko ko bi ga ljubio,
ni ko bi se smilovao na sirote njegove.
13 Nasleđe njegovo nek se zatre,
u drugom kolenu neka pogine ime njihovo.
14 Bezakonje starih njegovih nek se spomene u Gospoda,
i greh matere njegove nek se ne izbriše.
15 Neka budu svagda pred Gospodom,
i On neka istrebi spomen njihov na zemlji;
16 Zato što se nije sećao činiti milost,
nego je gonio čoveka ništeg i ubogog,
i tužnom u srcu tražio smrt.
17 Ljubio je kletvu, neka ga i stigne;
nije mario za blagoslov, neka i otide od njega.
18 Nek se obuče u kletvu kao u haljinu,
i ona nek uđe u njega kao voda,
i kao ulje u kosti njegove.
19 Nek mu ona bude kao haljina, u koju se oblači,
i kao pojas, kojim se svagda paše.
20 Takva plata nek bude od Gospoda onima koji me nenavide,
i koji govore zlo na dušu moju.
21 A meni, Gospode, Gospode, učini šta priliči imenu Tvom.
Ti si dobar, milošću svojom izbavi me.
22 Jer sam nevoljan i ništ,
i srce je moje ranjeno u meni.
23 Nestaje me kao sena, kad se odmiče;
teraju me kao skakavce.
24 Kolena moja iznemogoše od posta,
i telo moje omrša.
25 Postadoh podsmeh njima;
videći me mašu glavom svojom.
26 Pomozi mi, Gospode, Bože moj,
spasi me po milosti svojoj.
27 Neka poznaju da je ovo Tvoja ruka,
i Ti, Gospode, da si ovo učinio.
28 Oni kunu, a Ti blagoslovi;
ustaju, ali nek se postide,
i sluga se Tvoj obraduje.
29 Nek se protivnici moji obuku u sramotu,
i kao haljinom nek se pokriju stidom svojim.
30 Hvaliću Gospoda veoma ustima svojim,
i usred mnogih slaviću Ga,
31 Jer stoji s desne strane ubogome,
da bi ga spasao od onih koji osuđuju dušu njegovu.

- Psalmi Davidovi
- <
- 109
- >

Public Domain