- Psalmi Davidovi
- <
- 119
- >

Psalam 119
Slava reči Božije (ili „zlatna azbuka” nazvana tako što u jevrejskom rukopisu po osam stihova počinju istim slovom, a po azbučnom redu).
1 Blago onima kojima je put čist,
koji hode u zakonu Gospodnjem.
2 Blago onima koji čuvaju otkrivenja Njegova,
svim srcem traže Ga;
3 Koji ne čine bezakonja,
hode putevima Njegovim!
4 Ti si dao zapovesti svoje,
da se čuvaju dobro.
5 Kad bi putevi moji bili upravljeni
da čuvam naredbe Tvoje!
6 Onda se ne bih postideo,
pazeći na zapovesti Tvoje;
7 Hvalio bih Te s pravim srcem,
učeći se pravednim zakonima Tvojim.
8 Čuvaću naredbe Tvoje,
nemoj me ostaviti sasvim.
9 Kako će mladić očistiti put svoj?
Vladajući se po Tvojim rečima.
10 Svim srcem svojim tražim Tebe,
ne daj mi da zađem od zapovesti Tvojih.
11 U srce svoje zatvorio sam reč Tvoju,
da Ti ne grešim.
12 Blagosloven si, Gospode!
Nauči me naredbama svojim.
13 Ustima svojim javljam
sve sudove usta Tvojih.
14 Na putu otkrivenja Tvojih radujem se
kao za veliko bogatstvo.
15 O zapovestima Tvojim razmišljam,
i pazim na puteve Tvoje.
16 Naredbama Tvojim tešim se,
ne zaboravljam reči Tvoje.
17 Učini milost sluzi svom,
da bih živeo i čuvao reč Tvoju.
18 Otvori oči moje,
da bih video čudesa zakona Tvog;
19 Gost sam na zemlji,
nemoj sakriti od mene zapovesti svoje.
20 Iznemože duša moja
želeći bez prestanka poznati sudove Tvoje.
21 Ti si strašan prokletim oholicama,
koje zastranjuju od zapovesti Tvojih.
22 Odvrati od mene rug i sramotu,
jer čuvam otkrivenja Tvoja.
23 Sede knezovi i dogovaraju se na mene;
a sluga Tvoj razmišlja o naredbama Tvojim.
24 Otkrivenja su Tvoja uteha moja,
savetnici moji.
25 Duša moja leži u prahu;
oživi me po reči svojoj.
26 Kazujem puteve svoje, i čuješ me;
nauči me naredbama svojim.
27 Urazumi me o putu zapovesti svojih,
i razmišljaću o čudesima Tvojim.
28 Suze proliva duša moja od tuge,
okrepi me po reči svojoj.
29 Put lažni ukloni od mene
i zakon svoj daruj mi.
30 Put istini izbrah,
zakone Tvoje tražim.
31 Prionuh za otkrivenja Tvoja, Gospode;
nemoj me osramotiti.
32 Putem zapovesti Tvojih trčim,
jer si raširio srce moje.
33 Pokaži mi, Gospode, put naredaba svojih,
da ga se držim do kraja.
34 Urazumi me, i držaću se zakona Tvog,
i čuvati ga svim srcem.
35 Postavi me na stazu zapovesti svojih,
jer mi je ona omilela.
36 Privij srce moje k otkrivenjima svojim,
a ne k lakomstvu.
37 Odvrati oči moje da ne gledaju ništavila,
putem svojim oživi me.
38 Ispuni sluzi svom reč svoju
da Te se boji.
39 Ukloni rug moj, kog se plašim;
jer su sudovi Tvoji blagi.
40 Mile su mi zapovesti Tvoje,
pravdom svojom oživi me.
41 Neka dođe na me milost Tvoja, Gospode,
pomoć Tvoja po reči Tvojoj.
42 I ja ću odgovoriti onome koji me ruži;
jer se uzdam u reč Tvoju.
43 Nemoj uzeti nikad od usta mojih reči istine,
jer čekam sudove Tvoje.
44 I čuvaću zakon Tvoj svagda,
doveka i bez prestanka.
45 Hodiću slobodno,
jer tražim zapovesti Tvoje.
46 Govoriću o otkrivenjima Tvojim pred carevima,
i neću se stideti.
47 Tešiću se zapovestima Tvojim,
koje ljubim.
48 Ruke svoje pružam k zapovestima Tvojim, koje ljubim,
i razmišljam o naredbama Tvojim.
49 Opomeni se reči svoje k sluzi svom,
na koju si mi zapovedio da se oslanjam.
50 U nevolji mojoj teši me
što me reč Tvoja oživljava.
51 Oholi mi se rugaju veoma;
ali ja ne odstupam od zakona Tvog.
52 Pamtim sudove Tvoje od iskona, Gospode,
i tešim se.
53 Gnev me obuzima na bezbožnike,
koji ostavljaju zakon Tvoj.
54 Naredbe su Tvoje pesma moja
u putničkom stanu mom.
55 Noću pominjem ime Tvoje, Gospode,
i čuvam zakon Tvoj.
56 To je moje,
da čuvam zapovesti Tvoje.
57 Deo moj Ti si, Gospode;
naumio sam čuvati reči Tvoje.
58 Molim Ti se iz svega srca,
smiluj se na me po reči svojoj.
59 Razmatram puteve svoje,
i obraćam noge svoje k otkrivenjima Tvojim.
60 Hitim, i ne zatežem se
čuvati zapovesti Tvoje.
61 Mreže bezbožničke opkoliše me,
ali zakon Tvoj ne zaboravljam.
62 U po noći ustajem da Te slavim
za pravedne sudove Tvoje.
63 U zajednici sam sa svima koji se Tebe boje
i koji čuvaju zapovesti Tvoje.
64 Dobrote je Tvoje, Gospode, puna sva zemlja;
naredbama svojim nauči me.
65 Učinio si dobro sluzi svom, Gospode,
po reči svojoj.
66 Dobroj misli i znanju nauči me,
jer zapovestima Tvojim verujem.
67 Pre stradanja svog lutah,
a sad čuvam reč Tvoju.
68 Ti si dobar, i dobro činiš;
nauči me naredbama svojim.
69 Oholi pletu na mene laž,
ali se ja svim srcem držim zapovesti Tvojih.
70 Zadriglo je srce njihovo kao salo,
a ja se tešim zakonom Tvojim.
71 Dobro mi je što stradam,
da se naučim naredbama Tvojim.
72 Miliji mi je zakon usta Tvojih
nego hiljade zlata i srebra.
73 Ruke Tvoje stvorile su me i načinile me;
urazumi me, i naučiću se zapovestima Tvojim.
74 Koji se Tebe boje, videće me,
i radovaće se što se uzdam u Tvoju reč.
75 Znam da su sudovi Tvoji, Gospode, pravedni,
i po pravdi me karaš.
76 Neka bude dobrota Tvoja uteha moja,
kao što si rekao sluzi svom.
77 Neka dođe k meni milosrđe Tvoje, i oživim;
jer je zakon Tvoj uteha moja.
78 Nek se postide oholi;
jer me bez krivice oboriše.
Ja razmišljam o zapovestima Tvojim.
79 Nek se obrate k meni koji se Tebe boje,
i koji znaju otkrivenja Tvoja.
80 Srce moje neka bude savršeno u naredbama Tvojim,
da se ne postidim.
81 Čezne duša moja za spasenjem Tvojim,
reč Tvoju čekam.
82 Čeznu oči moje za rečju Tvojom;
govorim: Kad ćeš me utešiti?
83 Postadoh kao meh u dimu,
ali Tvojih naredaba ne zaboravih.
84 Koliko će biti dana sluge Tvog?
Kad ćeš suditi onima koji me gone?
85 Oholi iskopaše mi jamu
nasuprot zakonu Tvom.
86 Sve su zapovesti Tvoje istina;
bez krivice me gone, pomozi mi.
87 Umalo me ne ubiše na zemlji,
ali ja ne ostavljam zapovesti Tvoje.
88 Po milosti svojoj oživi me,
i čuvaću otkrivenja usta Tvojih.
89 Doveka je, Gospode, reč Tvoja
utvrđena na nebesima,
90 Od kolena do kolena istina Tvoja;
Ti si postavio zemlju, i stoji.
91 Po Tvojoj naredbi sve stoji sad;
jer sve služi Tebi.
92 Da nije zakon Tvoj bio uteha moja,
poginuo bih u nevolji svojoj.
93 Zapovesti Tvoje neću zaboraviti doveka,
jer me njima oživljavaš.
94 Ja sam Tvoj, pomozi mi,
jer tražim zapovesti Tvoje.
95 Bezbožnici gledaju da me ubiju;
a ja razmišljam o Tvojim otkrivenjima.
96 Svemu savršenom videh kraj;
ali je zapovest Tvoja veoma široka.
97 Kako ljubim zakon tvoj!
Sav dan mislim o njemu.
98 Zapovest Tvoja čini me mudrijeg od neprijatelja mojih;
jer je sa mnom uvek.
99 Razumniji postah od svih učitelja svojih;
jer razmišljam o Tvojim otkrivenjima.
100 Mudriji sam od staraca;
jer zapovesti Tvoje čuvam.
101 Od svakog zlog puta zaustavljam noge svoje,
da bih čuvao reč Tvoju.
102 Od naredaba Tvojih ne odstupam;
jer si me Ti naučio.
103 Kako su slatke jeziku mom reči Tvoje,
slađe od meda ustima mojim!
104 Od zapovesti Tvojih postadoh razuman;
toga radi mrzim na svaki put lažni.
105 Reč je Tvoja žižak nozi mojoj,
i videlo stazi mojoj.
106 Zakleh se da ću čuvati naredbe pravde Tvoje,
i izvršiću.
107 Poništen sam veoma, Gospode,
oživi me po reči svojoj.
108 Neka Ti bude ugodna, Gospode, dobrovoljna žrtva usta mojih,
i sudovima svojim nauči me.
109 Duša je moja u ruci mojoj neprestano u nevolji;
ali zakon Tvoj ne zaboravljam.
110 Bezbožnici su mi metnuli zamku;
ali od zapovesti Tvojih ne zastranih.
111 Prisvojih otkrivenja Tvoja zavavek;
jer su radost srcu mom.
112 Privoleo sam srce svoje da tvori naredbe Tvoje
navek, do kraja.
113 Koji prestupaju zakon, ja na njih mrzim,
a zakon Tvoj ljubim.
114 Ti si zaklon moj i štit moj;
reč Tvoju čekam.
115 Idite od mene, bezakonici!
I čuvaću zapovesti Boga svog.
116 Ukrepi me po reči svojoj i biću živ,
i nemoj me osramotiti u nadanju mom.
117 Utvrdi me, i spašću se,
i razmišljaću o naredbama Tvojim bez prestanka.
118 Obaraš sve koji odstupaju od naredaba Tvojih;
jer su pomisli njihove laž.
119 Kao gar bacaš sve bezbožnike na zemlji;
toga radi omileše mi otkrivenja Tvoja.
120 Drhće od straha Tvog telo moje,
i sudova Tvojih bojim se.
121 Činim sud i pravdu,
ne daj me onima koji me gone.
122 Odbrani slugu svog na dobro Njegovo,
da mi ne čine sile oholi.
123 Oči moje čeznu za spasenjem Tvojim
i za rečju pravde Tvoje.
124 Učini sluzi svom po milosti svojoj,
i naredbama svojim nauči me.
125 Ja sam sluga Tvoj;
urazumi me, i poznaću otkrivenja Tvoja.
126 Vreme je da Gospod radi;
oboriše zakon Tvoj.
127 Toga radi ljubim zapovesti Tvoje
većma nego zlato i drago kamenje.
128 Toga radi zapovesti Tvoje držim da su verne,
na svaki put lažni mrzim.
129 Divna su otkrivenja Tvoja;
zato ih čuva duša moja.
130 Reči Tvoje kad se jave,
prosvetljuju i urazumljuju proste.
131 Otvaram usta svoja da odahnem,
jer sam žedan zapovesti Tvojih.
132 Pogledaj na me i smiluj se na me,
kao što radiš s onima koji ljube ime Tvoje.
133 Utvrdi stope moje u reči svojoj,
i ne daj nikakvom bezakonju da ovlada mnom.
134 Izbavi me od nasilja ljudskog,
i čuvaću zapovesti Tvoje.
135 Svetlošću lica svog obasjaj slugu svog,
i nauči me naredbama svojim.
136 Oči moje liju potoke,
zato što ne čuvaju zakon Tvoj.
137 Pravedan si, Gospode,
i pravi su sudovi Tvoji.
138 Javio si pravdu u otkrivenjima svojim,
i istinu celu.
139 Revnost moja jede me,
zato što moji neprijatelji zaboraviše reči Tvoje.
140 Reč je Tvoja veoma čista,
i sluga je Tvoj veoma ljubi.
141 Ja sam malen i poništen,
ali zapovesti Tvoje ne zaboravljam.
142 Pravda je Tvoja pravda večna,
i zakon Tvoj istina.
143 Tuga i nevolja nađe me,
zapovesti su Tvoje uteha moja.
144 Večna je pravda u otkrivenjima Tvojim;
urazumi me, i biću živ.
145 Vičem iz svega srca: Usliši me, Gospode;
sačuvaću naredbe Tvoje.
146 Prizivam Te, pomozi mi;
držaću se otkrivenja Tvojih.
147 Pretečem svanuće, i vičem;
reč Tvoju čekam.
148 Preteču oči moje jutarnju stražu,
da bih razmišljao o reči Tvojoj.
149 Čuj glas moj po milosti svojoj, Gospode;
po sudu svom oživi me.
150 Prikučuju se koji ljube bezakonje;
udaljili su se od zakona Tvog.
151 Ti si blizu, Gospode,
i sve su zapovesti Tvoje istina.
152 Odavna znam za otkrivenja Tvoja,
da si ih postavio zavavek.
153 Pogledaj nevolju moju, i izbavi me,
jer ne zaboravljam zakon Tvoj.
154 Primi se stvari moje, i odbrani me;
po reči svojoj oživi me.
155 Daleko je od bezbožnika spasenje,
jer se ne drže naredaba Tvojih.
156 Milosrđe je Tvoje, Gospode, veliko;
po pravom sudu svom oživi me.
157 Mnogo je protivnika mojih i neprijatelja mojih;
ali ja ne odstupam od otkrivenja Tvojih.
158 Vidim odmetnike, i mrsko mi je;
jer ne čuvaju reči Tvoje.
159 Gledaj, kako ljubim zapovesti Tvoje, Gospode,
po milosti svojoj oživi me.
160 Osnova je reči Tvoje istina,
i večan je svaki sud pravde Tvoje.
161 Knezovi me gone nizašta,
ali se srce moje boji reči Tvoje.
162 Radujem se reči Tvojoj
kao onaj koji zadobije velik plen.
163 Mrzim na laž i gadim se na nju,
ljubim zakon Tvoj.
164 Sedam puta na dan hvalim Te
za sudove pravde Tvoje.
165 Velik mir imaju oni koji ljube zakon Tvoj,
i u njih nema spoticanja.
166 Čekam spasenje Tvoje, Gospode,
i zapovesti Tvoje izvršujem.
167 Duša moja čuva otkrivenja Tvoja,
i ja ih ljubim veoma.
168 Čuvam zapovesti Tvoje i otkrivenja;
jer su svi putevi moji pred Tobom.
169 Neka izađe tužnjava moja preda Te, Gospode!
Po reči svojoj urazumi me.
170 Neka dođe moljenje moje preda Te!
Po reči svojoj izbavi me.
171 Usta će moja pevati hvalu,
kad me naučiš naredbama svojim.
172 Jezik će moj kazivati reč Tvoju,
jer su sve zapovesti Tvoje pravedne.
173 Neka mi bude ruka Tvoja u pomoći;
jer mi omileše zapovesti Tvoje;
174 Žedan sam spasenja Tvog, Gospode,
i zakon je Tvoj uteha moja.
175 Neka živi duša moja i Tebe hvali,
i sudovi Tvoji neka mi pomognu.
176 Zađoh kao ovca izgubljena:
traži slugu svog;
jer zapovesti Tvoje ne zaboravih.

- Psalmi Davidovi
- <
- 119
- >

Public Domain