- Knjiga o Jovu
- <
- 34
- >

34
Elijujev drugi govor: osuđuje slobodne reči Jovove. Svemogući ne izvrće pravde.
1 Još govori Elijuj i reče:
2 Čujte, mudri, besedu moju,
i razumni poslušajte me.
3 Jer uho poznaje besedu
kao što grlo kuša jelo.
4 Razaberimo šta je pravo,
izvidimo među sobom šta je dobro.
5 Jer Jov reče: Pravedan sam,
a Bog odbaci moju pravdu.
6 Hoću li lagati za svoju pravdu?
Strela je moja smrtna, a bez krivice.
7 Koji je čovek kao Jov
da kao vodu pije podsmeh?
8 I da se druži s onima koji čine bezakonje,
i da hodi s bezbožnim ljudima?
9 Jer reče: Ne pomaže čoveku da ugađa Bogu.
10 Zato, ljudi razumni, poslušajte me;
daleko je od Boga zloća
i nepravda od Svemogućeg.
11 Jer po delu plaća čoveku
i daje svakom da nađe prema putu svom.
12 Doista Bog ne radi zlo
i Svemogući ne izvrće pravde.
13 Ko Mu je predao zemlju?
I ko je uredio vasiljenu?
14 Kad bi na sebe okrenuo srce svoje,
uzeo bi k sebi duh svoj i disanje svoje;
15 Izginulo bi svako telo,
i čovek bi se vratio u prah.
16 Ako si, dakle, razuman, čuj ovo;
slušaj glas reči mojih.
17 Može li vladati onaj koji mrzi na pravdu?
Hoćeš li osuditi onog koji je najpravedniji?
18 Kaže li se caru: Nitkove!
I knezovima: Bezbožnici?
19 A kamo li Onome koji ne gleda knezovima ko su,
niti u Njega vredi više bogati od siromaha,
jer su svi delo ruku Njegovih.
20 Umiru za čas,
i u po noći uskoleba se narod i propadne,
i odnese se jaki bez ruke ljudske.
21 Jer su oči Njegove obraćene na puteve čovečije
i vidi sve korake njegove.
22 Nema mraka ni sena smrtnoga
gde bi se sakrili koji čine bezakonje.
23 Jer nikome ne odgađa
kad dođe da se sudi s Bogom.
24 Satire jake nedokučivo,
i postavlja druge na njihovo mesto.
25 Jer zna dela njihova,
i dok obrati noć, satru se.
26 Kao bezbožne razbija ih na vidiku.
27 Jer odstupiše od Njega
i ne gledaše ni na koje puteve Njegove;
28 Te dođe do Njega vika siromahova,
i ču viku nevoljnih.
29 Kad On umiri, ko će uznemiriti?
I kad On sakrije lice, ko će Ga videti?
I to biva i narodu i čoveku.
30 Da ne bi carovao licemer,
da ne bi bilo zamke narodu.
31 Zaista, treba kazati Bogu: Podnosio sam,
neću više grešiti.
32 A šta ne vidim, Ti me nauči;
ako sam činio nepravdu, neću više.
33 Eda li će po tebi plaćati,
jer tebi nije po volji, jer ti biraš a ne On?
Ako znaš šta, govori.
34 Ljudi će razumni sa mnom kazati,
i mudar će čovek pristati,
35 Da Jov ne govori razumno,
i da reči njegove nisu mudre.
36 Oče moj, neka se Jov iskuša do kraja,
što odgovara kao zli ljudi.
37 Jer domeće na greh svoj bezakonje,
pljeska rukama među nama,
i mnogo govori na Boga.

- Knjiga o Jovu
- <
- 34
- >

Public Domain