- Psalmi Davidovi
- <
- 104
- >

Psalam 104
Slava Božija u delima njegovim.
1 Blagosiljaj, dušo moja, Gospoda!
Gospode, Bože moj, velik si veoma,
obukao si se u veličanstvo i krasotu.
2 Obukao si svetlost kao haljinu,
razapeo nebo kao šator;
3 Vodom si pokrio dvorove svoje,
oblake načinio si da su Ti kola,
ideš ne krilima vetrenim.
4 Činiš vetrove da su Ti anđeli,
plamen ognjeni da su Ti sluge.
5 Utvrdio si zemlju na temeljima njenim,
da se ne pomesti na vek veka.
6 Bezdanom kao haljinom odenuo si je;
na gorama stoje vode.
7 Od pretnje Tvoje beže,
od gromovnog glasa Tvog teku.
8 Izlaze na gore i silaze u doline,
na mesto koje si im utvrdio.
9 Postavio si među, preko koje ne prelaze,
i ne vraćaju se da pokriju zemlju.
10 Izveo si izvore po dolinama,
između gora teku vode.
11 Napajaju sve zveri poljske;
divlji magarci gase žeđ svoju.
12 Na njima ptice nebeske žive;
kroz grane razleže se glas njihov.
13 Napajaš gore s visina svojih,
plodovima dela Tvojih siti se zemlja.
14 Daješ te raste trava stoci,
i zelen na korist čoveku,
da bi izvadio hleb iz zemlje.
15 I vino veseli srce čoveku,
i lice se svetli od ulja,
i hleb srce čoveku krepi.
16 Site se drveta Božija,
kedri livanski, koje si posadio.
17 Na njima ptice viju gnezda;
stanak je rodin na jelama.
18 Gore visoke divokozama,
kamen je utočište zečevima.
19 Stvorio se mesec da pokazuje vremena,
sunce poznaje zapad svoj.
20 Stereš tamu, i biva noć,
po kojoj izlazi sve zverje šumsko;
21 Lavovi riču za plenom,
i traže od Boga hrane sebi.
22 Sunce grane,
i oni se sakrivaju i ležu u lože svoje.
23 Izlazi čovek na posao svoj,
i na rad svoj do večera.
24 Kako je mnogo dela Tvojih, Gospode!
Sve si premudro stvorio;
puna je zemlja blaga Tvog.
25 Gle, more veliko i široko,
tu gmižu bez broja, životinja mala i velika;
26 Tu lađe plove,
krokodil, kog si stvorio da se igra po njemu.
27 Sve Tebe čeka,
da im daješ piću na vreme.
28 Daješ im, primaju;
otvoriš ruku svoju, site se dobra.
29 Odvratiš lice svoje, žaloste se;
uzmeš im duh, ginu,
i u prah svoj vraćaju se.
30 Pošalješ duh svoj, postaju,
i ponavljaš lice zemlji.
31 Slava Gospodu uvek;
nek se veseli Gospod za dela svoja!
32 On pogleda na zemlju, i ona se trese;
dotakne se gora, i dime se.
33 Pevaću Gospodu za života svog;
hvaliću Boga svog dok sam god.
34 Neka Mu bude mila beseda moja!
Veseliću se o Gospodu.
35 Neka nestane grešnika sa zemlje,
i bezbožnika neka ne bude više!
Blagosiljaj, dušo moja, Gospoda!
Aliluja!

- Psalmi Davidovi
- <
- 104
- >

Public Domain