- Priče Solomunove
- <
- 24
- >

24
Opomene da budemo strpljivi i pomirljivi.
1 Ne zavidi zlim ljudima
niti želi da si s njima.
2 Jer o pogibli misli srce njihovo
i usne njihove govore o muci.
3 Mudrošću se zida kuća
i razumom utvrđuje se.
4 I znanjem se pune kleti svakog blaga i dragocena i mila.
5 Mudar je čovek jak,
i razuman je čovek silan snagom.
6 Jer mudrim savetom ratovaćeš,
i izbavljenje je u mnoštvu savetnika.
7 Visoke su bezumnome mudrosti;
neće otvoriti usta svojih na vratima.
8 Ko misli zlo činiti
zvaće se zlikovac.
9 Misao bezumnikova greh je,
i podsmevač je gad ljudski.
10 Ako kloneš u nevolji,
skratiće ti se sila.
11 Izbavljaj pohvatane na smrt;
i koje hoće da pogube,
nemoj se ustegnuti od njih.
12 Ako li kažeš: Gle, nismo znali za to;
neće li razumeti Onaj koji ispituje srca,
i koji čuva dušu tvoju neće li doznati
i platiti svakome po delima njegovim?
13 Sine moj, jedi med, jer je dobar,
i saće, jer je slatko grlu tvom.
14 Tako će biti poznanje mudrosti duši tvojoj, kad je nađeš;
i biće plata, i nadanje tvoje neće se zatrti.
15 Bezbožniče, ne vrebaj oko stana pravednikovog,
i ne kvari mu počivanje.
16 Jer ako i sedam puta padne pravednik, opet ustane,
a bezbožnici propadaju u zlu.
17 Kad padne neprijatelj tvoj, nemoj se radovati,
i kad propadne, neka ne igra srce tvoje.
18 Jer bi video Gospod i ne bi Mu bilo milo,
i obratio bi gnev svoj od njega na tebe.
19 Nemoj se žestiti radi nevaljalaca,
nemoj zavideti bezbožnicima.
20 Jer nema plate nevaljalcu,
žižak će se bezbožnicima ugasiti.
21 Boj se Gospoda, sine moj, i cara,
i ne mešaj se s nemirnicima.
22 Jer će se ujedanput podignuti pogibao njihova,
a ko zna propast koja ide od obojice?
23 I ovo je za mudrace:
Gledati ko je ko na sudu nije dobro.
24 Ko govori bezbožniku: Pravedan si,
njega će proklinjati ljudi i mrziće na nj narodi.
25 A koji ga karaju, oni će biti mili,
i doći će na njih blagoslov dobrih.
26 Ko govori reči istinite,
u usta ljubi.
27 Uredi svoj posao na polju,
i svrši svoje na njivi,
potom i kuću svoju zidaj.
28 Ne budi svedok na bližnjeg svog bez razloga,
i ne varaj usnama svojim.
29 Ne govori: Kako je on meni učinio tako ću ja njemu učiniti;
platiću ovom čoveku po delu njegovom.
30 Iđah mimo njive čoveka lenjog
i mimo vinograda čoveka bezumnog;
31 I gle, beše sve zaraslo u trnje i sve pokrio čkalj,
i ograda im kamena razvaljena.
32 I videvši uzeh na um,
i gledah i poučih se.
33 Dok malo prospavaš, dok malo prodremlješ,
dok malo sklopiš ruke da počineš,
34 U tom će doći siromaštvo tvoje kao putnik,
i oskudica tvoja kao oružan čovek.

- Priče Solomunove
- <
- 24
- >

Public Domain