Propovednik.
7.
Bolje je ime nego dobro ulje, i dan smrtni nego dan u koji se ko rodi. 
Bolje je ići u kuću gde je žalost nego gde je gozba, jer je onde kraj svakog čoveka, i ko je živ, slaže u srce svoje. 
Bolja je žalost nego smeh, jer kad je lice neveselo, srce postaje bolje. 
Srce je mudrih ljudi u kući gde je žalost, a srce bezumnih u kući gde je veselje. 
Bolje je slušati karanje mudroga nego da ko sluša pesmu bezumnih. 
Jer kao što prašti trnje pod loncem, takav je smeh bezumnikov; i to je taština. 
Nasilje obezumljuje mudroga, i poklon izopačuje srce. 
Bolji je kraj stvari nego početak joj; bolji je ko je strpljivog duha negoli ko je ponositog duha. 
Ne budi nagao u duhu svom na gnev, jer gnev počiva u nedrima bezumnih. 
Ne govori: Šta je to, te su pređašnji dani bili bolji od ovih? Jer ne bi bilo mudro da za to pitaš. 
Dobra je mudrost s imanjem, i korisna je onima koji vide sunce. 
Jer je mudrost zaklon, i novci su zaklon; ali je pretežnije znanje mudrosti tim što daje život onome ko je ima. 
Pogledaj delo Božije; jer ko može ispraviti šta On iskrivi? 
U dobro vreme uživaj dobro, a u zlo vreme gledaj, jer je Bog stvorio jedno prema drugom za to da čovek ne zna šta će biti. 
Svašta videh za vremena taštine svoje: pravednika koji propada u pravdi svojoj, i bezbožnika koji dugo živi u svojoj zloći. 
Ne budi suviše pravedan ni suviše mudar; zašto bi sebe upropastio? 
Ne budi suviše bezbožan ni lud; zašto bi umro pre vremena? 
Dobro je da držiš jedno, a drugo da ne puštaš iz ruke; jer ko se boji Boga izbaviće se od svega. 
Mudrost krepi čoveka više nego deset knezova koji su u gradu. 
Doista nema čoveka pravednog na zemlji koji tvori dobro i ne greši. 
Ne uzimaj na um svašta što se govori, ako bi i slugu svog čuo gde te psuje; 
jer srce tvoje zna da si i ti više puta psovao druge. 
Sve to ogledah mudrošću i rekoh: Biću mudar; ali mudrost beše daleko od mene. 
Šta je tako daleko i vrlo duboko, ko će naći? 
Okretoh se srcem svojim da poznam i izvidim i iznađem mudrost i razum, i da poznam bezbožnost ludosti i ludost bezumlja. 
I nađoh da je gorča od smrti žena kojoj je srce mreža i pruglo, kojoj su ruke okovi; ko je mio Bogu, sačuvaće se od nje, a grešnika će uhvatiti ona. 
Gle, to nađoh, veli propovednik, jedno prema drugom, tražeći da razumem. 
Još traži duša moja, ali ne nađoh. Čoveka jednog u hiljade nađoh, ali žene među svima ne nađoh. 
Samo, gle, ovo nađoh: da je Bog stvorio čoveka dobrog; a oni traže svakojake pomisli. 
