Luka.
13.
U to vreme, pak, dođoše neki i kazaše za Galilejce kojih krv pomeša Pilat sa žrtvama njihovim. 
I odgovarajući Isus reče im: Mislite li da su ti Galilejci bili najgrešniji od svih Galilejaca, jer tako postradaše? 
Ne, kažem vam, nego ako se ne pokajete, svi ćete tako izginuti. 
Ili onih osamnaest što na njih pade kula siloamska i pobi ih, mislite li da su oni najkrivlji bili od svih Jerusalimljana? 
Ne, kažem vam, nego ako se ne pokajete, svi ćete tako izginuti. 
Kaza im pak ovu priču: Jedan čovek imaše smokvu usađenu u svom vinogradu, i dođe da traži roda na njoj, i ne nađe. 
Onda reče vinogradaru: Evo treća godina kako dolazim i tražim roda na ovoj smokvi, i ne nalazim; poseci je, dakle, zašto zemlji da smeta? 
A on odgovarajući reče mu: Gospodaru! Ostavi je i za ovu godinu dok okopam oko nje i obaspem gnojem; 
pa da ako rodi: Ako li ne, poseći ćeš je na godinu. 
A kad učaše u jednoj zbornici u subotu, 
i gle, beše onde žena bolesna od duha osamnaest godina, i beše zgrčena, i ne mogaše se ispraviti. 
A kad je vide, dozva je Isus i reče joj: Ženo! Oproštena si od bolesti svoje. 
I metnu na nju ruke, i odmah se ispravi i hvaljaše Boga. 
A starešina od zbornice srđaše se što je Isus isceli u subotu, i odgovarajući reče narodu: Šest je dana u koje treba raditi, u one dakle dolazite te se lečite, a ne u dan subotni. 
A Gospod mu odgovori i reče: Licemere! Svaki od vas u subotu ne odrešuje li svog vola ili magarca od jasala, i ne vodi da napoji? 
A ovu kćer Avraamovu koju sveza sotona, evo osamnaesta godina, ne trebaše li je odrešiti iz ove sveze u dan subotni? 
I kad On ovo govoraše stiđahu se svi koji Mu se protivljahu; i sav narod radovaše se za sva Njegova slavna dela. 
A On im reče: Kakvo je carstvo Božije? I kako ću kazati da je? 
Ono je kao zrno gorušičino, koje uzevši čovek baci u vrt svoj, i uzraste i posta drvo veliko, i ptice nebeske useliše se u grane njegove. 
Opet reče: Kakvo ću kazati da je carstvo Božije? 
Ono je kao kvasac koji uzevši žena metnu u tri kopanje brašna, dok ne uskise sve. 
I prolažaše po gradovima i selima učeći i putujući u Jerusalim. 
Reče Mu pak neko: Gospode! Je li malo onih koji će biti spaseni? A On im reče: 
Navalite da uđete na tesna vrata; jer vam kažem: Mnogi će tražiti da uđu i neće moći: 
Kad ustane domaćin i zatvori vrata, i stanete napolju stajati i kucati u vrata govoreći: Gospode! Gospode! Otvori nam; i odgovarajući reći će vam: Ne poznajem vas otkuda ste. 
Tada ćete stati govoriti: Mi jedosmo pred Tobom i pismo, i po ulicama našim učio si. 
A On će reći: Kažem vam: ne poznajem vas otkuda ste; odstupite od mene svi koji nepravdu činite. 
Onde će biti plač i škrgut zuba, kad vidite Avraama i Isaka i Jakova i sve proroke u carstvu Božijem, a sebe napolje isterane. 
I doći će od istoka i zapada i severa i juga i sešće za trpezu u carstvu Božijem. 
I gle, ima poslednjih koji će biti prvi, i ima prvih koji će biti poslednji. 
U taj dan pristupiše neki od fariseja govoreći Mu: Iziđi i idi odavde, jer Irod hoće da te ubije. 
I reče im: Idite te kažite onoj lisici: Evo izgonim đavole i isceljujem danas i sutra, a treći dan završiću. 
Ali danas i sutra i prekosutra treba mi ići; jer prorok ne može poginuti izvan Jerusalima. 
Jerusalime, Jerusalime, koji ubijaš proroke i zasipaš kamenjem poslane k sebi! Koliko puta hteh da skupim čeda tvoja kao kokoš gnezdo svoje pod krila, i ne hteste! 
Eto će vam se ostaviti kuća vaša pusta; a ja vam kažem: Nećete mene videti dok ne dođe da kažete: Blagosloven koji ide u ime Gospodnje. 
