1. Korinćanima.
3.
I ja, braćo, ne mogoh s vama govoriti kao s duhovnima nego kako s telesnima, kao s malom decom u Hristu. 
Mlekom vas napojih a ne jelom, jer još ne mogaste, i ni sad još ne možete, 
jer ste još telesni. Jer gde su među vama zavisti i svađe i nesloge, niste li telesni, i ne živite li po čoveku? 
Jer kad govori ko: Ja sam Pavlov; a drugi: Ja sam Apolov; niste li telesni? 
Ko je dakle Pavle a ko li Apolo do samo sluge kroz koje verovaste, kao što i svakom Gospod dade? 
Ja posadih, Apolo zali, a Bog dade te uzraste. 
Tako niti je onaj šta koji sadi, ni onaj koji zaliva, nego Bog koji daje te raste. 
A onaj koji sadi i koji zaliva jednaki su; i svaki će primiti svoju platu po svom trudu. 
Jer mi smo Bogu pomagači, a vi ste Božija njiva, Božija građevina. 
Po blagodati Božijoj koja mi je dana, ja kao premudri neimar postavih temelj, a drugi zida u visinu; ali svaki neka gleda kako zida. 
Jer temelja drugog niko ne može postaviti osim onog koji je postavljen, koji je Isus Hristos. 
Ako li ko zida na ovom temelju, zlato, srebro, drago kamenje, drva seno, slamu, 
svakog će delo izaći na videlo; jer će dan pokazati, jer će se ognjem otkriti, i svako delo pokazaće oganj kao što jeste. 
I ako ostane čije delo što je nazidao, primiće platu. 
A čije delo izgori, otići će u štetu: a sam će se spasti tako kao kroz oganj. 
Ne znate li da ste vi crkva Božija, i Duh Božji živi u vama? 
Ako pokvari ko crkvu Božiju, pokvariće njega Bog: jer je crkva Božija sveta, a to ste vi. 
Niko neka se ne vara: ako ko među vama misli da je mudar na ovom svetu, neka bude lud da bude mudar. 
Jer je premudrost ovog sveta ludost pred Bogom, jer je pisano: Hvata premudre u njihovom lukavstvu. 
I opet: Gospod zna pomisli mudrih da su ništa. 
Zato niko da se ne hvali čovekom, jer je sve vaše. 
Bio Pavle, ili Apolo, ili Kifa, ili svet, ili život ili smrt, ili sadašnje, ili buduće: sve je vaše; 
a vi ste Hristovi, a Hristos Božji. 
