1. Dnevnici.
15.
I načini sebi David kuće u gradu Davidovom, i spremi mesto za kovčeg Božji, i razape mu šator. 
Tada reče David: Ne valja da nosi kovčeg Božji niko osim Leviti, jer je njih izabrao Gospod da nose kovčeg Božji i da mu služe do veka. 
I skupi David sve sinove Izrailjeve u Jerusalim da prenesu kovčeg Gospodnji na mesto njegovo, koje beše spremio. 
Skupi David i sinove Aronove i Levite, 
od sinova Katovih: Urila poglavara i braće njegove sto i dvadeset; 
od sinova Merarijevih: Asaju poglavara i braće njegove dvesta i dvadeset; 
od sinova Girsonovih: Joila poglavara i braće njegove sto i trideset; 
od sinova Elisafanovih: Semaju poglavara i braće njegove dvesta; 
od sinova Hevronovih: Elila poglavara i braće njegove osamdeset; 
od sinova Ozilovih: Aminadava poglavara i braće njegove sto i dvanaest. 
Tada dozva David Sadoka i Avijatara sveštenike, i Levite i Urila i Asaju i Joila i Samaju i Elila i Aminadava, 
i reče im: Vi ste poglavari porodica otačkih među Levitima osveštajte sebe i braću svoju da donesete kovčeg Gospoda Boga Izrailjevog na mesto koje sam mu spremio. 
Jer što pre ne učiniste to, Gospod Bog naš prodre nas, jer Ga ne tražismo kako treba. 
I osveštaše se sveštenici i Leviti da prenesu kovčeg Gospoda Boga Izrailjevog. 
I nosiše sinovi levitski kovčeg Božiji kao što je zapovedio Mojsije po reči Gospodnjoj na ramenima svojim i polugama. 
I reče David poglavarima levitskim da postave između braće svoje pevače sa spravama muzičkim, sa psaltirima i guslama i kimvalima, da pevaju u glas veselo. 
I postaviše Leviti Emana, sina Joilovog, i od braće njegove Asafa sina Varahijinog, i od sinova Merarijevih, braće njihove, Etana sina Kisajinog; 
i s njima braću njihovu drugog reda: Zahariju i Vena i Jazila i Semiramota i Jehila i Unija i Elijava i Venaju i Masiju i Matatiju i Elifela i Mikmeju i Ovid-Edoma i Jeila, vratare. 
I pevači Eman i Asaf i Etan udarahu u kimvale bronzane; 
a Zaharija i Ozilo i Semiramot i Jehilo i Unije i Elijav i Masija i Venaja u psaltire visoko, 
a Matatija i Elifel i Mikmeja, i Ovid-Edom, i Jeilo i Azazija u gusle nisko. 
A Henanija poglavar među Levitima koji nošahu kovčeg uređivaše kako će se nositi, jer beše vešt. 
A Varahija i Elkana behu vratari kod kovčega. 
A Sevanija i Josafat i Natanailo i Amasaj i Zaharija i Venaja i Elijezer, sveštenici, trubljahu u trube pred kovčegom Božjim; a Ovid-Edom i Jehija behu vratari kod kovčega. 
I tako David i starešine Izrailjeve i hiljadnici iđahu prateći kovčeg Zaveta Gospodnjeg iz kuće Ovid-Edomove s veseljem. 
I kad Bog pomože Levitima koji nošahu kovčeg zaveta Gospodnjeg prinesoše sedam volova i sedam ovnova. 
I David beše ogrnut plaštem od tankog platna, tako i svi Leviti koji nošahu kovčeg i pevači, Henanija koji upravljaše nosiocima među pevačima. I David imaše na sebi oplećak lanen. 
I tako sav narod Izrailjev praćaše kovčeg zaveta Gospodnjeg klikujući i trubeći u trube i u rogove i udarajući u kimvale i u psaltire i u gusle. 
A kad kovčeg zaveta Gospodnjeg ulažaše u grad Davidov, Mihala kći Saulova gledajući s prozora vide cara Davida gde skače i igra, i podrugnu mu se u srcu svom. 
