Titu poslanica svetog apostola Pavla.
1.
Od Pavla, sluge Božjeg, a apostola Isusa Hrista po veri izabranih Božjih i po poznanju istine pobožnosti, 
za nadu večnog života, koji obeća nelažni Bog pre vremena večnih, 
a javi u vremena svoja reč svoju propovedanjem, koje je meni povereno po zapovesti Spasitelja našeg Boga, 
Titu, pravom sinu po veri nas obojice, blagodat, milost, mir od Boga Oca i Gospoda Isusa Hrista, Spasa našeg. 
Zato te ostavih u Kritu da popraviš šta je nedovršeno, i da postaviš po svim gradovima sveštenike, kao što ti ja zapovedih, 
ako je ko bez mane, jedne žene muž, i ima vernu decu, koju ne kore za kurvarstvo ili za nepokornost. 
Jer vladika treba da je bez mane, kao Božji pristav; ne koji sebi ugađa, ne gnevljiv, ne pijanica, ne bojac, ne lakom na pogani dobitak; 
nego gostoljubiv, blag, pošten, pravedan, svet, čist; 
koji se drži verne reči po nauci, da bude kadar i savetovati sa zdravom naukom, i pokarati one koji se protive. 
Jer ima mnogo neposlušnih, praznogovorljivih, i umom prevarenih, a osobito koji su iz obrezanja, 
kojima treba usta zatvoriti; koji cele kuće izopačuju učeći šta ne treba, poganog dobitka radi. 
A reče neko od njih, njihov prorok: Krićani svagda lažljivi, zli zverovi, besposleni trbusi. 
Svedočanstvo je ovo istinito; zaradi tog uzroka karaj ih bez šteđenja, da budu zdravi u veri, 
ne slušajući jevrejske gatalice ni zapovesti ljudi koji se odvraćaju od istine. 
Čistima je sve čisto; a poganima i nevernima ništa nije čisto, nego je opoganjen njihov i um i savest. 
Govore da poznaju Boga, a delima Ga se odriču; jer su mrski i neposlušni, i ni za kakvo dobro delo valjani. 
