1. Dnevnici.
14.
A Hiram, car tirski posla poslanike k Davidu i drva kedrovih i zidara i drvodelja da mu sagrade kuću. 
I razume David da ga je Gospod utvrdio za cara nad Izrailjem i da se carstvo njegovo podiže visoko radi naroda Njegovog Izrailja. 
I David uze još žena u Jerusalimu i izrodi još sinova i kćeri. 
I ovo su imena onih koji mu se rodiše u Jerusalimu: Sanuja i Sovav, Natan i Solomun, 
i Jevar i Elisuja i Elfalet, 
i Noga i Nefeg i Jafija, 
i Elisama i Velijada i Elifalet. 
A Filisteji čuvši da je David pomazan za cara nad svim Izrailjem, iziđoše svi Filisteji da traže Davida; a David čuvši to iziđe pred njih. 
I Filisteji došavši raširiše se po dolini rafajskoj. 
Tada David upita Gospoda govoreći: Hoću li izaći na Filisteje? I hoćeš li ih dati u moje ruke? A Gospod mu reče: Izađi, i daću ih u tvoje ruke. 
Tada otidoše u Val-Ferasim, i pobi ih onde David, i reče David: Prodre Bog neprijatelje moje mojom rukom, kao što voda prodire. Otuda se prozva mesto Val-Ferasim. 
I ostaviše onde bogove svoje; a David zapovedi, te ih spališe ognjem. 
A Filisteji opet po drugi put raširiše se po onom dolu. 
I David opet upita Boga, a Bog mu reče: Ne idi za njima, nego se vrati od njih, pa udari na njih prema dudovima. 
I kad čuješ da zašušti po vrhovima od dudova, tada iziđi u boj; jer će poći Bog pred tobom da pobije vojsku filistejsku. 
I učini David kako mu zapovedi Bog i pobi vojsku filistejsku od Gavaona do Gezera. 
I razglasi se ime Davidovo po svim zemljama; i Gospod zadade strah od njega svim narodima. 
