1. Petrova.
2.
Odbacite dakle svaku pakost i svaku prevaru i licemerje i zavist i sva opadanja, 
i budite željni razumnog i pravog mleka, kao novorođena deca, da o njemu uzrastete za spasenje; 
jer okusiste da je blag Gospod. 
A kad dođete k Njemu, kao kamenu živom, koji je, istina, od ljudi odbačen, ali od Boga izabran i pribran: 
I vi kao živo kamenje zidajte se u kuću duhovnu i sveštenstvo sveto, da se prinose prinosi duhovni, koji su Bogu povoljni, kroz Isusa Hrista. 
Jer u pismu stoji napisano: Evo mećem u Sionu kamen krajeugalan izbrani, i skupoceni; i ko Njega veruje neće se postideti. 
Vama, dakle, koji verujete čast je; a onima koji se protive kamen koji odbaciše zidari on posta glava od ugla, i kamen spoticanja i stena sablazni: 
Na koji se i spotiču koji se protive reči, na šta su i određeni. 
A vi ste izbrani rod, carsko sveštenstvo, sveti narod, narod dobitka, da objavite dobrodetelji Onog koji vas dozva iz tame k čudnom videlu svom; 
koji nekad ne bejaste narod, a sad ste narod Božji; koji ne bejaste pomilovani, a sad ste pomilovani. 
Ljubazni! Molim vas, kao došljake i goste, da se čuvate od telesnih želja, koje vojuju na dušu. 
A vladajte se dobro među neznabošcima, da bi za ono za šta vas opadaju kao zločince, videvši vaša dobra dela, hvalili Boga u dan pohođenja. 
Budite dakle pokorni svakoj vlasti čovečijoj, Gospoda radi: ako caru, kao gospodaru; 
ako li knezovima, kao njegovim poslanicima za osvetu zločincima, a za hvalu dobrotvorima. 
Jer je tako volja Božija da dobrim delima zadržavate neznanje bezumnih ljudi. 
Kao slobodni, a ne kao da biste imali slobodu za pokrivač pakosti, nego kao sluge Božije. 
Poštujte svakog: braću ljubite, Boga se bojte, cara poštujte. 
Sluge! Budite pokorni sa svakim strahom gospodarima ne samo dobrima i krotkima nego i zlima. 
Jer je ovo ugodno pred Bogom ako Boga radi podnese ko žalosti, stradajući na pravdi. 
Jer kakva je hvala ako za krivicu muke trpite? Nego ako dobro čineći muke trpite, ovo je ugodno pred Bogom. 
Jer ste na to i pozvani, jer i Hristos postrada za nas, i nama ostavi ugled da idemo Njegovim tragom: 
Koji greha ne učini, niti se nađe prevara u ustima Njegovim; 
koji ne psova kad Ga psovaše; ne preti kad strada; nego se oslanjaše na Onog koji pravo sudi; 
koji grehe naše sam iznese na telu svom na drvo, da za grehe umremo, i za pravdu živimo; kog se ranom isceliste. 
Jer bejaste kao izgubljene ovce, koje nemaju pastira; no sad se obratiste k pastiru i vladici duša svojih. 
