Rimljanima.
6.
Šta ćemo dakle reći? Hoćemo li ostati u grehu da se blagodat umnoži? Bože sačuvaj! 
Jer koji umresmo grehu kako ćemo još živeti u njemu? 
Ili ne znate da svi koji se krstismo u Isusa Hrista, u smrt Njegovu krstismo se? 
Tako se s Njim pogrebosmo krštenjem u smrt da kao što usta Hristos iz mrtvih slavom Očevom, tako i mi u novom životu da hodimo. 
Jer kad smo jednaki s Njim jednakom smrću, bićemo i vaskrsenjem; 
znajući ovo da se stari naš čovek razape s Njime, da bi se telo grešno pokvarilo, da više ne bismo služili grehu. 
Jer koji umre oprosti se od greha. 
A ako umresmo s Hristom, verujemo da ćemo i živeti s Njim, 
znajući da Hristos usta iz mrtvih, već više ne umire; smrt više neće ovladati njime. 
Jer šta umre, grehu umre jedanput; a šta živi, Bogu živi. 
Tako i vi, dakle, držite sebe da ste mrtvi grehu a živi Bogu u Hristu Isusu Gospodu našem. 
Da ne caruje, dakle, greh u vašem smrtnom telu, da ga slušate u slastima njegovim; 
niti dajte udova svojih grehu za oružje nepravde; nego dajte sebe Bogu, kao koji ste živi iz mrtvih, i ude svoje Bogu za oružje pravde. 
Jer greh neće vama ovladati, jer niste pod zakonom nego pod blagodaću. 
Šta dakle? Hoćemo li grešiti kad nismo pod zakonom nego pod blagodaću? Bože sačuvaj! 
Ne znate li da kome dajete sebe za sluge u poslušanje, sluge ste onog koga slušate, ili greha za smrt, ili poslušanja za pravdu? 
Hvala, dakle, Bogu što bivši robovi grehu poslušaste od srca tu nauku kojoj se i predadoste. 
Oprostivši se, pak, od greha postaste sluge pravdi. 
Kao čovek govorim, za slabost vašeg tela. Jer kao što dadoste ude svoje za robove nečistoti i bezakonju na bezakonje, tako sad dajte ude svoje za sluge pravdi na posvećenje. 
Jer kad bejaste robovi grehu, prosti bejaste od pravde. 
Kakav dakle onda imadoste plod za koji se sad stidite? Jer je onog kraj smrt. 
A sad oprostivši se od greha, i postavši sluge Božje, imate plod svoj na posvećenje, a kraj život večni. 
Jer je plata za greh smrt, a dar Božji je život večni u Hristu Isusu Gospodu našem. 
