Galatima poslanica svetog apostola Pavla.
1.
Pavle apostol, ni od ljudi, ni kroz čoveka, nego kroz Isusa Hrista i Boga Oca, koji Ga vaskrse iz mrtvih, 
i sva braća koja su sa mnom, crkvama galatskim: 
Blagodat vam i mir od Boga Oca i Gospoda našeg Isusa Hrista, 
koji dade sebe za grehe naše da izbavi nas od sadašnjeg sveta zlog, po volji Boga i Oca našeg, 
kome slava va vek veka. Amin. 
Čudim se da se tako odmah odvraćate na drugo jevanđelje od Onog koji vas pozva blagodaću Hristovom, 
koje nije drugo, samo što neki smetaju vas, i hoće da izvrnu jevanđelje Hristovo. 
Ali ako i mi, ili anđeo s neba javi vam jevanđelje drugačije nego što vam javismo, proklet da bude! 
Kao što pre rekosmo i sad opet velim: ako vam ko javi jevanđelje drugačije nego što primiste, proklet da bude! 
Zar ja sad ljude nagovaram ili Boga? Ili tražim ljudima da ugađam? Jer kad bih ja još ljudima ugađao, onda ne bih bio sluga Hristov. 
Ali vam dajem na znanje, braćo, da ono jevanđelje koje sam ja javio, nije po čoveku. 
Jer ga ja ne primih od čoveka, niti naučih, nego otkrivenjem Isusa Hrista. 
Jer ste čuli moje življenje nekad u Jevrejstvu, da sam odviše gonio crkvu Božiju i raskopavao je. 
I napredovah u Jevrejstvu većma od mnogih vrsnika svojih u rodu svom, i odviše revnovah za otačke svoje običaje. 
A kad bi ugodno Bogu, koji me izabra od utrobe matere moje i prizva blagodaću svojom. 
Da javi Sina svog u meni, da Ga jevanđeljem objavim među ljudima neznabošcima; odmah ne pitah telo i krv, 
niti iziđoh u Jerusalim k starijim apostolima od sebe nego otidoh u arapsku, i opet se vratih u Damask. 
A posle toga na tri godine iziđoh u Jerusalim da vidim Petra, i ostadoh u njega petnaest dana. 
Ali drugog od apostola ne videh, osim Jakova brata Gospodnjeg. 
A šta vam pišem evo Bog vidi da ne lažem. 
A potom dođoh u zemlje sirske i kilikijske. 
A bejah licem nepoznat Hristovim crkvama judejskim; 
nego samo behu čuli da onaj koji nas nekad goni sad propoveda veru koju nekad raskopavaše. 
I slavljahu Boga za mene. 
