Osija.
5.
Čujte, sveštenici, i pazi, dome Izrailjev, i slušaj, dome carev, jer je vama sud, jer ste zamka u Mispi i mreža razapeta na Tavoru. 
Iz potaje klaše one koji zalaze; ali ću ih ja pokarati sve. 
Ja poznajem Jefrema i Izrailj nije sakriven od mene; jer se sada kurvaš, Jefreme, Izrailj se oskvrni. 
Ne upravljaju dela svojih da se vrate k Bogu svom; jer je duh kurvarski u njima i ne znaju Gospoda. 
I ponositost Izrailjeva svedoči mu u oči; zato će Izrailj i Jefrem pasti za bezakonje svoje, pašće i Juda s njima. 
Ići će s ovcama svojim i s govedima svojim da traže Gospoda, ali Ga neće naći; uklonio se je od njih. 
Izneveriše Gospoda, jer izrodiše tuđe sinove; zato će ih proždreti mesec dana s dostojanjem njihovim. 
Trubite u rog u Gavaji, u trubu u Rami; vičite u Vet-avenu: za tobom, Venijamine! 
Jefrem će opusteti u dan kara; objavih među plemenima Izrailjevim šta će zacelo biti. 
Knezovi su Judini kao oni koji premeštaju među; izliću na njih kao vodu jarost svoju. 
Jefremu se čini nasilje, satrven je sudom, jer od svoje volje otide za zapovešću. 
Zato ću ja biti Jefremu kao moljac i kao crv domu Judinom. 
I Jefrem vide bolest svoju i Juda svoju ranu, i otide Jefrem k Asircu, i Juda posla k caru koji bi ga branio; ali vas on ne može isceliti niti će vas oprostiti rane vaše. 
Jer ću ja biti kao lav Jefremu, kao lavić domu Judinom; ja, ja ću zgrabiti, i otići ću, odneću i niko neće izbaviti. 
Otići ću i vratiću se na svoje mesto dokle ne priznaju svoju krivicu i potraže lice moje; kad budu u nevolji tražiće me. 
