Treća saborna poslanica svetog apostola Jovana Bogoslova.
1.
Od starešine Gaju ljubaznom, kog ja ljubim va istinu. 
Ljubazni! Molim se Bogu da ti u svemu bude dobro, i da budeš zdrav, kao što je tvojoj duši dobro. 
Obradovah se vrlo kad dođoše braća i posvedočiše tvoju istinu, kako ti u istini živiš. 
Nemam veće radosti od ove da čujem moja deca u istini da hode. 
Ljubazni! Verno radiš što činiš braći i gostima, 
koji posvedočiše tvoju ljubav pred crkvom; i dobro ćeš učiniti ako ih spremiš kao što treba pred Bogom. 
Jer imena Njegovog radi iziđoše ne primivši ništa od neznabožaca. 
Mi smo, dakle, dužni primati takve, da budemo pomagači istini. 
Ja pisah crkvi; ali Diotref, koji želi da bude najstariji među nama, ne prima nas. 
Zato, ako dođem, spomenuću njegova dela koja tvori ružeći nas zlim rečima; i nije mu to dosta, nego sam braće ne prima, i zabranjuje onima koji bi hteli da ih primaju, i izgoni ih iz crkve. 
Ljubazni! Ne ugledaj se na zlo, nego na dobro: koji dobro čini od Boga je, a koji zlo čini ne vide Boga. 
Dimitriju svedočiše svi, i sama istina; a i mi svedočimo; i znate da je svedočanstvo naše istinito. 
Mnogo imadoh da pišem; ali neću mastilom i perom da ti pišem; 
nego se nadam da ću te skoro videti; i iz usta govoriti. 
Mir ti! Pozdravljaju te prijatelji. Pozdravi prijatelje po imenu. Amin. 
