Psalmi.
105.
Hvalite Gospoda; glasite ime Njegovo; javljajte po narodima dela Njegova. 
Pevajte Mu i slavite Ga; kazujte sva čudesa Njegova. 
Hvalite se svetim imenom Njegovim; nek se veseli srce onih koji traže Gospoda. 
Tražite Gospoda i silu Njegovu, tražite lice Njegovo bez prestanka. 
Pamtite čudesa Njegova koja je učinio, znake Njegove i sudove usta Njegovih. 
Seme Avramovo sluge su Njegove, sinovi Jakovljevi izabrani Njegovi. 
On je Gospod Bog naš, po svoj su zemlji sudovi Njegovi. 
Pamti uvek zavet svoj, reč, koju je dao na hiljadu kolena. 
Šta je zavetovao Avramu, i za šta se kleo Isaku. 
To je postavio Jakovu za zakon, i Izrailju za zavet večni, 
Govoreći: Tebi ću dati zemlju hanansku u nasledni deo. 
Tada ih još beše malo na broj, beše ih malo, i behu došljaci. 
Iđahu od naroda do naroda, iz jednog carstva k drugom plemenu. 
Ne dade nikome da im naudi, i karaše za njih careve: 
„Ne dirajte u pomazanike moje, i prorocima mojim ne činite zla.” 
I pusti glad na onu zemlju; i potre sav hleb što je za hranu. 
Posla pred njima čoveka; u roblje prodan bi Josif. 
Okovima stegoše noge njegove, gvožđe tištaše dušu njegovu, 
Dok se steče reč njegova, i reč Gospodnja proslavi ga. 
Posla car i odreši ga; gospodar nad narodima, i pusti ga. 
Postavi ga gospodarem nad domom svojim, i zapovednikom nad svim što imaše. 
Da vlada nad knezovima njegovim po svojoj volji, i starešine njegove urazumljuje. 
Tada dođe Izrailj u Misir, i Jakov se preseli u zemlju Hamovu. 
I namnoži Bog narod svoj i učini ga jačeg od neprijatelja njegovih. 
Prevrnu se srce njihovo te omrznuše na narod Njegov, i činiše lukavstvo slugama Njegovim. 
Posla Mojsija, slugu svog, Arona izabranika svog. 
Pokazaše među njima čudotvornu silu Njegovu i znake Njegove u zemlji Hamovoj. 
Pusti mrak i zamrači, i ne protiviše se reči Njegovoj. 
Pretvori vodu njihovu u krv, i pomori ribu njihovu. 
Provre zemlja njihova žabama, i kleti careva njihovih. 
Reče, i dođoše bubine, uši po svim krajevima njihovim. 
Mesto dažda posla na njih grad, živi oganj na zemlju njihovu. 
I pobi čokote njihove i smokve njihove, i potre drveta u krajevima njihovim. 
Reče, i dođoše skakavci i gusenice nebrojene; 
I izjedoše svu travu po zemlji njihovoj, i pojedoše rod u polju njihovu. 
I pobi sve prvence u zemlji njihovoj, prvine svakog truda njihovog. 
Izvede Izrailjce sa srebrom i zlatom, i ne beše sustala u plemenima njihovim. 
Obradova se Misir izlasku njihovom, jer strah njihov beše na nj pao. 
Razastre im oblak za pokrivač, i oganj da svetli noću. 
Moliše, i posla im prepelice, i hlebom ih nebeskim hrani. 
Otvori kamen i proteče voda, reke protekoše po suvoj pustinji. 
Jer se opominjaše svete reči svoje k Avramu, sluzi svom. 
I izvede narod svoj u radosti, izbrane svoje u veselju. 
I dade im zemlju naroda i trud tuđinaca u nasledstvo. 
Da bi čuvali zapovesti Njegove, i zakone Njegove pazili. Aliluja. 
