Danilo.
12.
A u to će se vreme podignuti Mihailo, veliki knez, koji brani tvoj narod; i biće žalosno vreme, kakvog nije bilo otkako je naroda do tada; i u to će se vreme izbaviti tvoj narod, svaki koji se nađe zapisan u knjizi. 
I mnogo onih koji spavaju u prahu zemaljskom probudiće se, jedni na život večni, a drugi na sramotu i prekor večni. 
I razumni će se sjati kao svetlost nebeska, i koji mnoge privedoše k pravdi, kao zvezde vazda i doveka. 
A ti Danilo zatvori ove reči i zapečati ovu knjigu do poslednjeg vremena; mnogi će pretraživati, i znanje će se umnožiti. 
Tada pogledah ja, Danilo, i gle, stajahu druga dvojica, jedan s ove strane na bregu reke, a drugi s one strane na bregu reke. 
I jedan reče čoveku obučenom u platno, koji stajaše nad vodom u reci: Kad će biti kraj tim čudesima? 
I čuh čoveka obučenog u platno, koji stajaše nad vodom u reci, i podiže desnicu svoju i levicu svoju k nebu, i zakle se Onim koji živi uvek da će se sve ovo ispuniti po vremenu, po vremenima i po po vremena, i kad se svrši rasap sile svetog naroda. 
I ja čuh ali ne razumeh; i rekoh: Gospodaru moj, kakav će biti kraj tome? 
A On reče: Idi Danilo, jer su zatvorene i zapečaćene ove reči do poslednjeg vremena. 
Mnogi će se očistiti, ubeliti i okušati; a bezbožnici će raditi bezbožno, niti će koji bezbožnik razumeti, ali će razumni razumeti. 
A od vremena kad se ukine žrtva vazdašnja i postavi gnusoba pustošna, biće hiljadu i dvesta i devedeset dana. 
Blago onome koji pretrpi i dočeka hiljadu i tri stotine i trideset i pet dana. 
A ti idi ka svom kraju; i počivaćeš i ostaćeš na delu svom do svršetka svojih dana. 
