Titu.
2.
A ti govori šta pristoji zdravoj nauci: 
Starcima da budu trezni, pošteni, čisti, zdravi u veri, u ljubavi, u trpljenju; 
staricama, takođe, da žive kao što se pristoji svetima, da ne budu opadljive, da se ne predaju vrlo vinu, da uče dobru, 
da uče mlade da ljube muževe, da ljube decu, 
da budu poštene, čiste, dobre domaćice, blage, pokorne svojim muževima, da se ne huli na reč Božiju. 
Tako i mladiće savetuj da budu pošteni. 
A u svemu sam sebe podaj za ugled dobrih dela, u nauci celost, poštenje, 
reč zdravu, nezazornu: da se posrami onaj koji se protivi, ne imajući ništa zlo govoriti za nas. 
Sluge da slušaju svoje gospodare, da budu ugodni u svačemu, da ne odgovaraju, 
da ne kradu, nego u svačemu da pokazuju dobru veru, da nauku Spasitelja našeg Boga ukrašuju u svačemu. 
Jer se pokaza blagodat Božja koja spasava sve ljude, 
učeći nas da se odreknemo bezbožnosti i želja ovog sveta, i da pošteno i pravedno i pobožno poživimo na ovom svetu, 
čekajući blaženu nadu i javljanje slave velikog Boga i Spasa našeg Isusa Hrista, 
koji je dao sebe za nas da nas izbavi od svakog bezakonja, i da očisti sebi narod izbrani koji čezne za dobrim delima. 
Ovo govori, i savetuj, i karaj sa svakom zapovešću da te niko ne prezire. 
