Psalmi.
71.
U Tebe se, Gospode, uzdam, nemoj me ostaviti pod sramotom večnom. 
Pravdom svojom izbavi me, i oprosti me, prigni k meni uho svoje i pomozi mi. 
Budi mi grad gde bih svagda dolazio da živim, uredi spasenje moje; jer si Ti grad moj i krepost moja. 
Bože moj! Uzmi me iz ruke bezbožnikove, iz ruke bezakonikove i nasilnikove. 
Jer si Ti nadanje moje, Gospod je Gospod pouzdanje moje od mladosti moje. 
Tebe se držim od rođenja, od utrobe matere moje Ti si branič moj; Tobom se hvalim svagda. 
Čudo sam mnogima, a Ti si utočište moje jako. 
Usta su moja puna hvale Tvoje, slave Tvoje svaki dan. 
Nemoj me odbaciti pod starost, kad me izdaje snaga moja, nemoj me ostaviti. 
Jer neprijatelji moji misle o meni, i koji vrebaju dušu moju dogovaraju se, 
Govoreći: Bog ga je ostavio, poterajte i uhvatite ga, jer ga nema ko izbaviti. 
Bože! Ne budi daleko od mene; Bože moj! Pohitaj mi u pomoć. 
Nek se postide i poginu protivnici duše moje; neka popadne stid i sramota na one koji mi traže zla! 
A ja ću se svagda uzdati, i ponavljaću hvale Tebi. 
Usta će moja kazivati pravdu Tvoju, svaki dan dobročinstva Tvoja, jer im ne znam broja. 
Ući ću u sili Gospoda Gospoda, i slaviću samo Tvoju pravdu. 
Bože! Ti si me učio od mladosti, i do danas kazujem čudesa Tvoja. 
Ni u starosti i kad osedeh nemoj me ostaviti, Bože, eda bih kazivao mišicu Tvoju nasleđu, svoj omladini silu Tvoju, 
Pravda je Tvoja, Bože, do najviše visine; u velikim delima, koja si učinio, Bože, ko je kao Ti? 
Koliko si me puta bacao u velike i ljute nevolje, pak si me opet ostavio među živima i iz bezdana me zemaljskih opet izvadio. 
Mnogo si me puta podizao i ponavljao utehe. 
I ja Te hvalim uz psaltir, Tvoju vernost, Bože moj; udaram Ti u gusle, Sveče Izrailjev! 
Raduju se usta moja kad pevam Tebi, i duša moja, koju si izbavio. 
I jezik moj svaki dan kazuje pravdu Tvoju; jer su postiđeni i posramljeni oni koji mi traže zla. 
