Propovednik.
10.
Od mrtvih muva usmrdi se i pokvari ulje apotekarsko, tako od malo ludosti cena mudrosti i slavi. 
Srce je mudrom s desne strane, a ludom je s leve strane. 
Bezumnik i kad ide putem, bez razuma je i kazuje svima da je bezuman. 
Ako se podigne na te gnev onog koji vlada, ne ostavljaj mesto svoje, jer blagost uklanja velike grehe. 
Ima zlo koje videh pod suncem, kao pogreška koja dolazi od vladaoca: 
Ludost se posađuje na najviše mesto, i bogati sede na niskom mestu. 
Videh sluge na konjima, a knezovi idu pešice, kao sluge. 
Ko jamu kopa, u nju će pasti, i ko razvaljuje ogradu, uješće ga zmija. 
Ko odmiče kamenje, udariće se o njih, ko cepa drva, nije miran od njih. 
Kad se zatupi gvožđe i oštrice mu se ne naoštre, tada treba više snage; ali mudrost može bolje popraviti. 
Ako ujede zmija pre bajanja, ništa neće pomoći bajač. 
Reči iz usta mudrog ljupke su, a bezumnog proždiru usne njegove. 
Početak je rečima usta njegovih ludost, a svršetak govoru njegovom zlo bezumlje. 
Jer ludi mnogo govori, a čovek ne zna šta će biti; i ko će mu kazati šta će posle njega biti? 
Lude mori trud njihov, jer ne znaju ni u grad otići. 
Teško tebi, zemljo, kad ti je car dete i knezovi tvoji rano jedu! 
Blago tebi, zemljo, kad ti je car plemenit i knezovi tvoji jedu na vreme da se potkrepe, a ne da se opiju. 
S lenjosti ugiblje se krov i s nemarnih ruku prokapljuje kuća. 
Radi veselja gotove se gozbe, i vino veseli žive, a novci vrše sve. 
Ni u misli svojoj ne psuj cara, ni u kleti, u kojoj spavaš, ne psuj bogatog, jer ptica nebeska odneće glas i šta krila ima dokazaće reč. 
