1. Korinćanima.
10.
Ali neću vam zatajiti, braćo, da očevi naši svi pod oblakom biše, i svi kroz more prođoše; 
i svi se u Mojsija krstiše u oblaku i moru; 
i svi jedno jelo duhovno jedoše; 
i svi jedno piće duhovno piše; jer pijahu od duhovne stene koja iđaše za njima: a stena beše Hristos. 
Ali mnogi od njih ne behu po Božijoj volji, jer biše pobijeni u pustinji. 
A ovo biše ugledi nama, da mi ne želimo zala, kao i oni što želeše. 
Niti bivajte idolopoklonici, kao neki od njih, kao što stoji napisano: Sedoše ljudi da jedu i da piju, i ustaše da igraju. 
Niti da se kurvamo, kao neki od njih što se kurvaše, i pade ih u jedan dan dvadeset i tri hiljade. 
Niti da kušamo Hrista, kao što neki od njih kušaše, i od zmija izgiboše. 
Niti da vičemo na Boga, kao neki od njih što vikaše, i izgiboše od krvnika. 
Ovo se pak sve događaše ugledi njima, a napisa se za nauku nama, na koje posledak sveta dođe. 
Jer koji misli da stoji neka se čuva da ne padne. 
Drugo iskušenje ne dođe na vas osim čovečijeg; ali je veran Bog koji vas neće pustiti da se iskušate većma nego što možete, nego će učiniti s iskušenjem i kraj, da možete podneti. 
Zato, ljubazna braćo moja, bežite od idolopoklonstva. 
Kao mudrima govorim; sudite vi šta govorim. 
Čaša blagoslova koju blagosiljamo nije li zajednica krvi Hristove? Hleb koji lomimo nije li zajednica tela Hristovog? 
Jer smo jedan hleb, jedno telo mnogi; jer svi u jednom hlebu imamo zajednicu. 
Gledajte Izrailja po telu: koji jedu žrtve nisu li zajedničari oltara? 
Šta dakle govorim? Da je idol šta? Ili idolska žrtva da je šta? 
Nije; nego šta žrtvuju neznabošci, da đavolima žrtvuju, a ne Bogu; a ja neću da ste vi zajedničari sa đavolima. 
Ne možete piti čaše Gospodnje i čaše đavolske; ne možete imati zajednicu u trpezi Gospodnjoj i u trpezi đavolskoj. 
Ili da prkosimo Gospodu? Eda li smo mi jači od Njega? 
Sve mi je slobodno, ali nije sve na korist; sve mi je slobodno, ali sve ne ide na dobro. 
Niko da ne gleda šta je njegovo, nego svaki da gleda šta je drugog. 
Sve što se prodaje na mesarnici, jedite, i ništa ne ispitujte savesti radi; 
jer je Gospodnja zemlja i šta je na njoj. 
Ako li vas ko od nevernika pozove, i hoćete ići, jedite sve što se pred vas donese, i ne premišljajte ništa savesti radi. 
Ako li vam pak ko reče: Ovo je idolska žrtva, ne jedite radi onog koji vam kaže, i radi savesti; jer je Gospodnja zemlja i šta je na njoj. 
Ali ne govorim za savest tvoju, nego drugog; jer zašto da moju slobodu sudi savest drugog? 
Ako ja s blagodaću uživam, zašto da se huli na mene za ono za šta ja zahvaljujem? 
Ako dakle jedete, ako li pijete, ako li šta drugo činite, sve na slavu Božiju činite. 
Ne budite na sablazan ni Jevrejima, ni Grcima, ni crkvi Božijoj, 
kao što ja u svačemu svima ugađam, ne tražeći svoje koristi nego mnogih, da se spasu. 
