Jov.
22.
A Elifas Temanac odgovori i reče: 
Može li Bogu biti čovek koristan? Sam je sebi koristan čovek mudar. 
Je li Svemogućem radost, ako si pravedan? Ili Mu je dobit, ako hodiš bez mane? 
Hoće li te karati i ići na sud s tobom zato što te se boji? 
Nije li zloća tvoja velika? I nepravdama tvojim ima li kraja? 
Jer si uzimao zalog od braće svoje nizašta, i svlačio si haljine s golih. 
Umornog nisi napojio vode, i gladnome nisi dao hleba. 
Zemlja je bila čoveka silnog, i ugledni je sedeo u njoj. 
Udovice si otpuštao prazne, i mišice sirotama potirao si. 
Zato su oko tebe zamke, i straši te strah iznenada. 
I mrak je oko tebe da ne vidiš, i povodanj pokriva te. 
Nije li Bog na visini nebeskoj? Pogledaj gore zvezde, kako su visoko. 
Ali ti kažeš: Šta zna Bog? Eda li će kroz tamu suditi? 
Oblaci Ga zaklanjaju, te ne vidi; hoda po krugu nebeskom. 
Jesi li zapazio stari put kojim su išli nepravednici, 
Koji se iskoreniše pre vremena i voda se razli po temelju njihovom? 
Govorahu Bogu: Idi od nas. Šta bi im učinio Svemogući? 
A On im je napunio kuće dobra. Ali namera bezbožnička daleko je od mene. 
Videće pravednici i radovaće se, i bezazleni podsmevaće im se. 
Da, još nije uništeno dobro naše, a ostatak je njihov proždrao oganj. 
Složi se s tim i pomiri se; tako će ti biti dobro. 
Primi iz usta Njegovih zakon, i složi reči Njegove u srcu svom. 
Ako se vratiš k Svemogućem, opet ćeš se nazidati, ako udaljiš od šatora svojih bezakonje, 
Tada ćeš metati po prahu zlato i ofirsko zlato po kamenju iz potoka. 
I Svemogući biće ti zlato i srebro i sila tvoja. 
Jer ćeš se tada radovati o Gospodu, i podignućeš k Bogu lice svoje. 
Molićeš Mu se, i uslišiće te, i zavete svoje izvršićeš. 
Šta god naumiš, izlaziće ti; i na putevima tvojim svetliće videlo. 
Kad drugi budu poniženi, reći ćeš: Da se podignu; i Bog će izbaviti onog ko je oborenih očiju. 
Izbaviće i onog koji nije bez krivice; izbaviće ga čistotom ruku tvojih. 
