1. Mojsijeva.
22.
Posle toga htede Bog okušati Avrama, pa mu reče: Avrame! A on odgovori: Evo me. 
I reče mu Bog: Uzmi sada sina svog, jedinca svog milog, Isaka, pa idi u zemlju Moriju, i spali ga na žrtvu tamo na brdu gde ću ti kazati. 
I sutradan rano ustavši Avram osamari magarca svog, i uze sa sobom dva momka i Isaka sina svog; i nacepavši drva za žrtvu podiže se i pođe na mesto koje mu kaza Bog. 
Treći dan podigavši oči svoje Avram ugleda mesto iz daleka. 
I reče Avram momcima svojim: Ostanite vi ovde s magarcem, a ja i dete idemo onamo, pa kad se pomolimo Bogu, vratićemo se k vama. 
I uzevši Avram drva za žrtvu naprti Isaku sinu svom, a sam uze u svoje ruke ognja i nož; pa otidoše obojica zajedno. 
Tada reče Isak Avramu ocu svom: Oče! A on reče: Šta je, sine! I reče Isak: Eto ognja i drva, a gde je jagnje za žrtvu? 
A Avram odgovori: Bog će se, sinko, postarati za jagnje sebi na žrtvu. I iđahu obojica zajedno. 
A kad dođoše na mesto koje mu Bog kaza, Avram načini onde žrtvenik, i metnu drva na nj, i svezavši Isaka sina svog metnu ga na žrtvenik vrh drva; 
i izmahnu Avram rukom svojom i uze nož da zakolje sina svog. 
Ali anđeo Gospodnji viknu ga s neba, i reče: Avrame! Avrame! A on reče: Evo me. 
A anđeo reče: Ne diži ruku svoju na dete, i ne čini mu ništa; jer sada poznah da se bojiš Boga, kad nisi požalio sina svog, jedinca svog, mene radi. 
I Avram podigavši oči svoje pogleda; i gle, ovan iza njega zapleo se u česti rogovima; i otišavši Avram uze ovna i spali ga na žrtvu mesto sina svog. 
I nazva Avram ono mesto Gospod će se postarati. Zato se i danas kaže: Na brdu, gde će se Gospod postarati. 
I anđeo Gospodnji opet viknu s neba Avrama. 
I reče: Sobom se zakleh, veli Gospod: kad si tako učinio, i nisi požalio sina svog, jedinca svog, 
zaista ću te blagosloviti i seme tvoje veoma umnožiti, da ga bude kao zvezda na nebu i kao peska na bregu morskom; i naslediće seme tvoje vrata neprijatelja svojih; 
i blagosloviće se u semenu tvom svi narodi na zemlji, kad si poslušao glas moj. 
Tada se Avram vrati k momcima svojim, te se digoše, i otidoše zajedno u Virsaveju, jer Avram živeše u Virsaveji. 
Posle toga javiše Avramu govoreći: Gle, i Melha rodi sinove bratu tvom Nahoru: 
Uza prvenca i Vuza brata mu, i Kamuila, oca Aramovog, 
i Hazada i Azava i Faldesa i Jeldafa i Vatuila. 
A Vatuilo rodi Reveku. Osam ih rodi Melha Nahoru bratu Avramovom. 
I inoča njegova, po imenu Revma, rodi i ona Taveka i Gama i Tohosa i Moha. 
