Priče Solomunove.
24.
Ne zavidi zlim ljudima niti želi da si s njima. 
Jer o pogibli misli srce njihovo i usne njihove govore o muci. 
Mudrošću se zida kuća i razumom utvrđuje se. 
I znanjem se pune kleti svakog blaga i dragocena i mila. 
Mudar je čovek jak, i razuman je čovek silan snagom. 
Jer mudrim savetom ratovaćeš, i izbavljenje je u mnoštvu savetnika. 
Visoke su bezumnome mudrosti; neće otvoriti usta svojih na vratima. 
Ko misli zlo činiti zvaće se zlikovac. 
Misao bezumnikova greh je, i podsmevač je gad ljudski. 
Ako kloneš u nevolji, skratiće ti se sila. 
Izbavljaj pohvatane na smrt; i koje hoće da pogube, nemoj se ustegnuti od njih. 
Ako li kažeš: Gle, nismo znali za to; neće li razumeti Onaj koji ispituje srca, i koji čuva dušu tvoju neće li doznati i platiti svakome po delima njegovim? 
Sine moj, jedi med, jer je dobar, i saće, jer je slatko grlu tvom. 
Tako će biti poznanje mudrosti duši tvojoj, kad je nađeš; i biće plata, i nadanje tvoje neće se zatrti. 
Bezbožniče, ne vrebaj oko stana pravednikovog, i ne kvari mu počivanje. 
Jer ako i sedam puta padne pravednik, opet ustane, a bezbožnici propadaju u zlu. 
Kad padne neprijatelj tvoj, nemoj se radovati, i kad propadne, neka ne igra srce tvoje. 
Jer bi video Gospod i ne bi Mu bilo milo, i obratio bi gnev svoj od njega na tebe. 
Nemoj se žestiti radi nevaljalaca, nemoj zavideti bezbožnicima. 
Jer nema plate nevaljalcu, žižak će se bezbožnicima ugasiti. 
Boj se Gospoda, sine moj, i cara, i ne mešaj se s nemirnicima. 
Jer će se ujedanput podignuti pogibao njihova, a ko zna propast koja ide od obojice? 
I ovo je za mudrace: Gledati ko je ko na sudu nije dobro. 
Ko govori bezbožniku: Pravedan si, njega će proklinjati ljudi i mrziće na nj narodi. 
A koji ga karaju, oni će biti mili, i doći će na njih blagoslov dobrih. 
Ko govori reči istinite, u usta ljubi. 
Uredi svoj posao na polju, i svrši svoje na njivi, potom i kuću svoju zidaj. 
Ne budi svedok na bližnjeg svog bez razloga, i ne varaj usnama svojim. 
Ne govori: Kako je on meni učinio tako ću ja njemu učiniti; platiću ovom čoveku po delu njegovom. 
Iđah mimo njive čoveka lenjog i mimo vinograda čoveka bezumnog; 
I gle, beše sve zaraslo u trnje i sve pokrio čkalj, i ograda im kamena razvaljena. 
I videvši uzeh na um, i gledah i poučih se. 
Dok malo prospavaš, dok malo prodremlješ, dok malo sklopiš ruke da počineš, 
U tom će doći siromaštvo tvoje kao putnik, i oskudica tvoja kao oružan čovek. 
