1. Korinćanima.
15.
Ali vam napominjem, braćo, jevanđelje, koje vam objavih, koje i primiste, u kome i stojite. 
Kojim se i spasavate, ako držite kako vam objavih; već ako da uzalud verovaste. 
Jer vam najpre predadoh šta i primih da Hristos umre za grehe naše, po pismu, 
i da bi ukopan, i da usta treći dan, po pismu, 
i da se javi Kifi, potom jedanaestorici apostola; 
a potom Ga videše jednom više od pet stotina braće, od kojih mnogi žive i sad, a neki i pomreše; 
a potom se javi Jakovu, pa onda svima apostolima; 
a posle svih javi se i meni kao kakvom nedonoščetu. 
Jer ja sam najmlađi među apostolima, koji nisam dostojan nazvati se apostol, jer gonih crkvu Božiju. 
Ali po blagodati Božijoj jesam šta jesam, i blagodat Njegova što je u meni ne osta prazna, nego se potrudih više od svih njih, ali ne ja nego blagodat Božija koja je sa mnom. 
Bio dakle ja ili oni, tako propovedamo, i tako verovaste. 
A ako se Hristos propoveda da ustade iz mrtvih, kako govore neki među vama da nema vaskrsenja mrtvih? 
I ako nema vaskrsenja mrtvih, to ni Hristos ne usta. 
A ako Hristos ne usta, uzalud dakle propovedanje naše, a uzalud i vera vaša. 
A nalazimo se i lažni svedoci Božiji što svedočimo na Boga da vaskrse Hrista, kog ne vaskrse kad mrtvi ne ustaju. 
Jer ako mrtvi ne ustaju, ni Hristos ne usta. 
A ako Hristos ne usta, uzalud vera vaša; još ste u gresima svojim. 
Dakle, i oni koji pomreše u Hristu, izgiboše. 
I ako se samo u ovom životu uzdamo u Hrista, najnesrećniji smo od svih ljudi. 
Ali Hristos usta iz mrtvih, i bi novina onima koji umreše. 
Jer budući da kroz čoveka bi smrt, kroz čoveka i vaskrsenje mrtvih. 
Jer kako po Adamu svi umiru, tako će i po Hristu svi oživeti. 
Ali svaki u svom redu: novina Hristos; a potom oni koji verovaše Hristu o Njegovom dolasku; 
onda kraj, kad preda carstvo Bogu i Ocu, i kad ukine svako poglavarstvo i svaku vlast i silu. 
Jer Njemu valja carovati dokle ne položi sve neprijatelje svoje pod noge svoje. 
A poslednji će se neprijatelj ukinuti, smrt. 
Jer sve pokori pod noge Njegove. Ali kad veli da je sve Njemu pokoreno, pokazuje se da je osim Onog koji Mu pokori sve. 
A kad Mu sve pokori, onda će se i sam Sin pokoriti Onom koji Mu sve pokori, da bude Bog sve u svemu. 
Šta, dakle, čine oni koji se krste mrtvih radi? Kad mrtvi jamačno ne ustaju, što se i krštavaju mrtvih radi? 
I mi, zašto podnosimo muke i nevolje svaki čas? 
Svaki dan umirem, tako mi, braćo, vaše slave, koju imam u Hristu Isusu Gospodu našem. 
Jer ako sam se po čoveku borio sa zverovima u Efesu, kakva mi je korist ako mrtvi ne ustaju? Da jedemo i pijemo, jer ćemo sutra umreti. 
Ne varajte se: zli razgovori kvare dobre običaje. 
Otreznite se jedanput kao što treba, i ne grešite; jer neki ne znaju za Boga, na sramotu vama kažem. 
Ali će vam reći ko: Kako će ustati mrtvi? I u kakvom će telu doći? 
Bezumniče! To što seješ neće oživeti ako ne umre. 
I što seješ ne seješ telo koje će biti, nego golo zrno, bilo pšenično ili drugo kako. 
A Bog mu daje telo kako hoće, i svakom semenu svoje telo. 
Nije svako telo jedno telo, nego je drugo telo čovečije, a drugo skotsko, a drugo riblje, a drugo ptičije. 
I imaju telesa nebeska i telesa zemaljska: ali je druga slava nebeskim, a druga zemaljskim. 
Druga je slava suncu, a druga slava mesecu, i druga slava zvezdama; jer se zvezda od zvezde razlikuje u slavi. 
Tako i vaskrsenje mrtvih: seje se za raspadljivost, a ustaje za neraspadljivost; 
seje se u sramoti, a ustaje u slavi; seje se u slabosti, a ustaje u sili; 
seje se telo telesno, a ustaje telo duhovno. Ima telo telesno, i ima telo duhovno. 
Tako je i pisano: Prvi čovek Adam postade u telesnom životu, a poslednji Adam u duhu koji oživljuje. 
Ali duhovno telo nije prvo, nego telesno, pa onda duhovno. 
Prvi je čovek od zemlje, zemljan; drugi je čovek Gospod s neba. 
Kakav je zemljani takvi su i zemljani; i kakav je nebeski takvi su i nebeski. 
I kako nosimo obličje zemljanog tako ćemo nositi i obličje nebeskog. 
A ovo govorim, braćo, da telo i krv ne mogu naslediti carstvo Božije, niti raspadljivost neraspadljivosti nasleđuje. 
Evo vam kazujem tajnu: jer svi nećemo pomreti, a svi ćemo se pretvoriti. 
Ujedanput, u trenuću oka u poslednjoj trubi; jer će zatrubiti i mrtvi će ustati neraspadljivi, i mi ćemo se pretvoriti. 
Jer ovo raspadljivo treba da se obuče u neraspadljivost, i ovo smrtno da se obuče u besmrtnost. 
A kad se ovo raspadljivo obuče u neraspadljivost i ovo se smrtno obuče u besmrtnost, onda će se zbiti ona reč što je napisana: Pobeda proždre smrt. 
Gde ti je, smrti, žalac? Gde ti je, pakle, pobeda? 
A žalac je smrti greh, a sila je greha zakon. 
A Bogu hvala koji nam dade pobedu kroz Gospoda našeg Isusa Hrista. 
Zato, braćo moja ljubazna, budite tvrdi, ne dajte se pomaknuti, i napredujte jednako u delu Gospodnjem znajući da trud vaš nije uzalud pred Gospodom. 
