Jevrejima.
3.
Zato, braćo sveta, zajedničari zvanja nebeskog, poznajte poslanika i vladiku, kog mi priznajemo, Isusa Hrista, 
koji je veran Onome koji ga stvori, kao i Mojsije u svemu domu njegovom. 
Jer Ovaj posta toliko dostojan veće časti od Mojsija, koliko veću od doma čast ima onaj koji ga je načinio. 
Jer svaki dom treba neko da načini; a ko je sve stvorio ono je Bog. 
I Mojsije dakle beše veran u svemu domu njegovom, kao sluga, za svedočanstvo onog što je trebalo da se govori. 
Ali je Hristos kao sin u domu svom: kog smo dom mi, ako slobodu i slavu nade do kraja tvrdo održimo. 
Zato, kao što govori Duh Sveti: Danas ako glas Njegov čujete, 
Ne budite drvenastih srca, kao kad se progneviste u dane napasti u pustinji, 
Gde me iskušaše očevi vaši, iskušaše me, i gledaše dela moja četrdeset godina. 
Toga radi rasrdih se na taj rod, i rekoh: Jednako se metu u srcima, ali oni ne poznaše puteve moje; 
Zato se zakleh u gnevu svom da neće ući u pokoj moj. 
Gledajte, braćo, da ne bude kad u kome od vas zlo srce neverstva da odstupi od Boga Živoga; 
nego se utešavajte svaki dan, dokle se danas govori, da koji od vas ne odrveni od prevare grehovne; 
jer postadosmo zajedničari Hristu, samo ako kako smo počeli u Njemu biti do kraja tvrdo održimo; 
dokle se govori: Danas, ako glas Njegov čujete, ne budite drvenastih srca, kao kad se progneviste. 
Jer neki čuvši progneviše se, ali ne svi koji iziđoše iz Misira s Mojsijem. 
A na koje mrzi četrdeset godina? Nije li na one koji sagrešiše, koji ostaviše kosti u pustinji? 
A kojima se zakle da neće ući u pokoj Njegov, nego onima koji ne hteše da veruju? 
I vidimo da ne mogoše ući za neverstvo. 
