Jovan.
8.
A Isus otide na goru maslinsku. 
A ujutru opet dođe u crkvu, i sav narod iđaše k Njemu; i sedavši učaše ih. 
A književnici i fariseji dovedoše k Njemu ženu uhvaćenu u preljubi, i postavivši je na sredu 
rekoše Mu: Učitelju! Ova je žena uhvaćena sad u preljubi; 
a Mojsije nam u zakonu zapovedi da takve kamenjem ubijamo; a ti šta veliš? 
Ovo, pak, rekoše kušajući Ga da bi Ga imali za šta okriviti. A Isus saže se dole i pisaše prstom po zemlji (ne gledajući na njih). 
A kad Ga jednako pitahu, ispravi se i reče im: Koji je među vama bez greha neka najpre baci kamen na nju. 
Pa se opet saže dole i pisaše po zemlji. 
A kad oni to čuše, i pokarani budući od svoje savesti izlažahu jedan za drugim počevši od starešina do poslednjih; i osta Isus sam i žena stojeći na sredi. 
A kad se Isus ispravi, i ne videvši ni jednog do samu ženu, reče joj: Ženo! Gde su oni što te tužahu? Nijedan te ne osudi? 
A ona reče: Nijedan, Gospode! A Isus joj reče: Ni ja te ne osuđujem, idi, i odsele više ne greši. 
Isus im, pak, opet reče: Ja sam videlo svetu: ko ide za mnom neće hoditi po tami, nego će imati videlo života. 
Tada Mu rekoše fariseji: Ti sam za sebe svedočiš: svedočanstvo tvoje nije istinito. 
Isus odgovori i reče im: Ako ja svedočim sam za sebe istinito je svedočanstvo moje: jer znam otkuda dođoh i kuda idem; a vi ne znate otkuda dolazim i kuda idem. 
Vi sudite po telu, ja ne sudim nikome. 
I ako sudim ja, sud je moj prav: jer nisam sam, nego ja i Otac koji me posla. 
A i u zakonu vašem stoji napisano da je svedočanstvo dvojice ljudi istinito. 
Ja sam koji svedočim sam za sebe, i svedoči za mene Otac koji me posla. 
Tada Mu govorahu: Gde je otac tvoj? Isus odgovori: Ni mene znate ni Oca mog; kad biste znali mene, znali biste i Oca mog. 
Ove reči reče Isus kod hazne Božije kad učaše u crkvi; i niko Ga ne uhvati, jer još ne beše došao čas Njegov. 
A Isus im opet reče: Ja idem, i tražićete me; i pomrećete u svom grehu; kud ja idem vi ne možete doći. 
Tada rekoše Jevreji: Da se neće sam ubiti, što govori: Kud ja idem vi ne možete doći? 
I reče im: Vi ste od nižih, ja sam od viših; vi ste od ovog sveta, ja nisam od ovog sveta. 
Tako vam kazah da ćete pomreti u gresima svojim; jer ako ne uzverujete da sam ja, pomrećete u gresima svojim. 
Tada Mu govorahu: Ko si ti? I reče im Isus: Početak, kako vam i kažem. 
Mnogo imam za vas govoriti i suditi; ali Onaj koji me posla istinit je, i ja ono govorim svetu što čuh od Njega. 
Ne razumeše, dakle, da im govoraše za Oca. 
A Isus im reče: Kad podignete Sina čovečijeg, onda ćete doznati da sam ja, i da ništa sam od sebe ne činim; nego kako me nauči Otac moj onako govorim. 
I Onaj koji me posla sa mnom je. Ne ostavi Otac mene samog; jer ja svagda činim šta je Njemu ugodno. 
Kad ovo govoraše, mnogi Ga verovaše. 
Tada Isus govoraše onim Jevrejima koji Mu verovaše: Ako vi ostanete na mojoj besedi, zaista ćete biti učenici moji, 
i poznaćete istinu, i istina će vas izbaviti. 
Odgovoriše i rekoše Mu: Mi smo seme Avraamovo, i nikome nismo robovali nikad; kako ti govoriš da ćemo se izbaviti? 
Isus im odgovori: Zaista, zaista vam kažem da je svaki koji čini greh rob grehu. 
A rob ne ostaje u kući vavek, sin ostaje vavek. 
Ako vas, dakle, Sin izbavi, zaista ćete biti izbavljeni. 
Znam da ste seme Avraamovo; ali gledate da me ubijete, jer moja beseda ne može u vas da stane. 
Ja govorim šta videh od Oca svog; i vi tako činite šta videste od oca svog. 
Odgovoriše i rekoše Mu: Otac je naš Avraam. Isus im reče: Kad biste vi bili deca Avraamova, činili biste dela Avraamova. 
A sad gledate mene da ubijete, čoveka koji vam istinu kazah koju čuh od Boga: Tako Avraam nije činio. 
Vi činite dela oca svog. Tada Mu rekoše: Mi nismo rođeni od kurvarstva: jednog Oca imamo, Boga. 
A Isus im reče: Kad bi Bog bio vaš Otac, ljubili biste mene; jer ja od Boga iziđoh i dođoh; jer ne dođoh sam od sebe, nego me On posla. 
Zašto ne razumete govor moj? Jer ne možete reči moje da slušate. 
Vaš je otac đavo; i slasti oca svog hoćete da činite: on je krvnik ljudski od početka, i ne stoji na istini; jer nema istine u njemu; kad govori laž, svoje govori: jer je laža i otac laži. 
A meni ne verujete, jer ja istinu govorim. 
Koji me od vas kori za greh? Ako li istinu govorim, zašto mi vi ne verujete? 
Ko je od Boga reči Božije sluša; zato vi ne slušate, jer niste od Boga. 
Tada odgovoriše Jevreji i rekoše Mu: Ne govorimo li mi pravo da si ti Samarjanin, i da je đavo u tebi. 
Isus odgovori: U meni đavola nema, nego poštujem Oca svog; a vi mene sramotite. 
A ja ne tražim slave svoje; ima koji traži i sudi. 
Zaista, zaista vam kažem: ko održi reč moju neće videti smrt doveka. 
Tada Mu rekoše Jevreji: Sad videsmo da je đavo u tebi: Avraam umre i proroci, a ti govoriš: Ko održi reč moju neće okusiti smrt doveka. 
Eda li si ti veći od oca našeg Avraama, koji umre? I proroci pomreše: ko se ti sam gradiš? 
Isus odgovori: Ako se ja sam slavim, slava je moja ništa: Otac je moj koji me slavi, za kog vi govorite da je vaš Bog. 
I ne poznajete Ga, a ja Ga znam; i ako kažem da Ga ne znam biću laža kao vi. Nego Ga znam, i reč Njegovu držim. 
Avraam, otac vaš, bio je rad da vidi dan moj; i vide, i obradova se. 
Tada Mu rekoše Jevreji: Još ti nema pedeset godina, i Avraama li si video? 
A Isus im reče: Zaista, zaista vam kažem: Ja sam pre nego se Avraam rodio. 
Tada uzeše kamenje da bace na Nj; a Isus se sakri, i izađe iz crkve prošavši između njih i otide tako. 
