Psalmi.
91.
Koji živi u zaklonu Višnjeg, u senu Svemogućeg počiva. 
Govori Gospodu: Ti si utočište moje i branič moj, Bog moj, u kog se uzdam. 
On će te izbaviti iz zamke ptičareve, i od ljutog pomora; 
Perjem svojim oseniće te, i pod krilima Njegovim zaklonićeš se; istina je Njegova štit i ograda. 
Nećeš se bojati strahote noćne, strele, koja leti danju, 
Pomora, koji ide po mraku, bolesti, koja u podne mori. 
Pašće pored tebe hiljada i deset hiljada s desne strane tebi, a tebe se neće dotaći. 
Samo ćeš gledati očima svojim, i videćeš platu bezbožnicima. 
Jer si Ti, Gospode, pouzdanje moje. Višnjeg si izabrao sebi za utočište. 
Neće Te zlo zadesiti, i udarac neće dosegnuti do kolibe Tvoje. 
Jer anđelima svojim zapoveda za Tebe da Te čuvaju po svim putevima Tvojim. 
Na ruke će Te uzeti da gde ne zapneš za kamen nogom svojom. 
Na lava i na aspidu nastupaćeš i gazićeš lavića i zmaja. 
„Kad me ljubi, izbaviću Ga; zakloniću Ga, kad je poznao ime moje. 
Zazvaće me, i uslišiću Ga; s Njim ću biti u nevolji, izbaviću Ga i proslaviću Ga. 
Dugog života nasitiću Ga, i pokazaću mu spasenje svoje.” 
