Psalmi.
57.
Načelniku pevačkom. Nemoj pogubiti. Zapis Davidov, kad od Saula uteče u pećinu. Smiluj se na me, Bože, smiluj se na me; jer se u Tebe uzda duša moja, i pod sen krila Tvojih sklanjam se dok ne prođu nevolje. 
Prizivam Boga Višnjeg, Boga, koji mi dobro čini; 
Da pošalje s neba i sačuva me, da posrami onog koji traži da me proždre; da pošalje Bog milost svoju i istinu svoju. 
Duša je moja među lavovima, ležim među onima koji dišu plamenom. Zubi su sinova ljudskih koplja i strele, i njihov jezik mač oštar. 
Uzvisi se više nebesa, Bože, po svoj zemlji neka bude slava Tvoja! 
Metnuše zamku nogama mojim, i stegoše dušu moju, iskopaše preda mnom jamu, i sami padoše u nju. 
Utvrdilo se srce moje, Bože, utvrdilo se srce moje; pevaću Te i slaviću. 
Probudi se, slavo moja, probudi se, psaltire i gusle; ustaću rano. 
Hvaliću Gospoda po narodima, pevaću Ti po plemenima. 
Jer je velika do nebesa milost Tvoja, i istina Tvoja do oblaka. 
Uzvisi se više nebesa, Bože, po svoj zemlji neka bude slava Tvoja! 
