Jov.
33.
Čuj dakle, Jove, besedu moju, i slušaj sve reči moje. 
Evo, sad otvaram usta svoja; govori jezik moj u ustima mojim. 
Po pravom srcu mom biće reči moje, i misao čistu izreći će usne moje. 
Duh Božji stvorio me je, i dah Svemogućega dao mi je život. 
Ako možeš, odgovori mi, pripravi se i stani mi na suprot. 
Evo, ja ću biti mesto Boga, kao što si rekao; od kala sam načinjen i ja. 
Eto, strah moj neće te strašiti, i ruka moja neće te tištati. 
Rekao si, dakle, preda mnom, i čuo sam glas tvojih reči: 
Čist sam, bez greha, prav sam i nema bezakonja na meni. 
Evo, traži zadevicu sa mnom, drži me za svog neprijatelja. 
Meće u klade noge moje, vreba po svim stazama mojim. 
Eto, u tom nisi pravedan, odgovaram ti; jer je Bog veći od čoveka. 
Zašto se preš s Njim, što za sva dela svoja ne odgovara? 
Jedan put govori Bog i dva puta; ali čovek ne pazi. 
U snu, u utvari noćnoj, kad tvrd san padne na ljude, kad spavaju u postelji, 
Tada otvara uho ljudima i nauku im zapečaćava, 
Da bi odvratio čoveka od dela njegovog, i zaklonio od njega oholost; 
Da bi sačuvao dušu njegovu od jame, i život njegov da ne naiđe na mač. 
I kara ga bolovima na postelji njegovoj, i sve kosti njegove teškom bolešću. 
Tako da se životu njegovom gadi hleb i duši njegovoj jelo najmilije; 
Nestaje tela njegovog na očigled, i izmalaju se kosti njegove, koje se pre nisu videle, 
I duša se njegova približava grobu, i život njegov smrti. 
Ako ima glasnika, tumača, jednog od hiljade, koji bi kazao čoveku dužnost njegovu, 
Tada će se smilovati na nj, i reći će: Izbavi ga da ne otide u grob; našao sam otkup. 
I podmladiće se telo njegovo kao u deteta, i povratiće se na dane mladosti svoje, 
Moliće se Bogu, i pomilovaće ga, i gledaće lice njegovo radujući se, i vratiće čoveku po pravdi njegovoj. 
Gledajući ljudi reći će: Bejah zgrešio, i šta je pravo izvrnuo, ali mi ne pomože. 
On izbavi dušu moju da ne otide u jamu, i život moj da gleda svetlost. 
Gle, sve ovo čini Bog dva puta i tri puta čoveku, 
Da bi povratio dušu njegovu od jame, da bi ga obasjavala svetlost živih. 
Pazi, Jove, slušaj me, ćuti, da ja govorim. 
Ako imaš šta reći, odgovori mi; govori, jer sam te rad opravdati; 
Ako li ne, slušaj ti mene; ćuti, i naučiću te mudrosti. 
