1. Mojsijeva.
13.
Tako otide Avram iz Misira gore na jug, on i žena mu i sve što imaše, takođe i Lot s njim. 
A beše Avram vrlo bogat stokom, srebrom i zlatom. 
I iđaše svojim putevima od juga sve do Vetilja, do mesta gde mu prvo beše šator, između Vetilja i Gaja, 
do mesta, gde pre beše načinio žrtvenik; i onde prizva Avram ime Gospodnje. 
A i Lot koji iđaše s Avramom imaše ovaca i goveda i šatora. 
I zemlja ne mogaše ih nositi zajedno, jer blago njihovo beše veliko da ne mogoše živeti zajedno, 
i beše svađa među pastirima Avramove stoke i pastirima Lotove stoke. A u to vreme živehu Hananeji i Ferezeji u onoj zemlji. 
Pa Avram reče Lotu: Nemoj da se svađamo ja i ti, ni moji pastiri i tvoji pastiri; jer smo braća. 
Nije li ti otvorena cela zemlja? Odeli se od mene. Ako ćeš ti na levo, ja ću na desno; ako li ćeš ti na desno ja ću na levo. 
Tada Lot podiže oči svoje i sagleda svu ravnicu jordansku, kako celu natapaše reka, beše kao vrt Gospodnji, kao zemlja misirska, sve do Zagora, pre nego Gospod zatre Sodom i Gomor. 
I Lot izabra sebi svu ravnicu jordansku, i otide Lot na istok; i razdeliše se jedan od drugog: 
Avram življaše u zemlji hananskoj, a Lot življaše po gradovima u onoj ravnici premeštajući svoje šatore do Sodoma. 
A ljudi u Sodomu behu nevaljali, i grešahu Gospodu veoma. 
A Gospod reče Avramu, pošto se Lot odeli od njega: Podigni sada oči svoje, pa pogledaj s mesta gde si na sever i na jug i na istok i na zapad. 
Jer svu zemlju što vidiš tebi ću dati i semenu tvom do veka. 
I učiniću da semena tvog bude kao praha na zemlji; ako ko uzmože izbrojati prah na zemlji, moći će izbrojati i seme tvoje. 
Ustani, i prolazi tu zemlju u dužinu i u širinu; jer ću je tebi dati. 
I Avram diže šatore, i dođe i naseli se u ravnici mamrijskoj, koja je kod Hevrona, i onde načini žrtvenik Gospodu. 
