Matej.
17.
I posle šest dana uze Isus Petra i Jakova i Jovana brata njegovog, i izvede ih na goru visoku same. 
I preobrazi se pred njima, i zasja se lice Njegovo kao sunce a haljine Njegove postadoše bele kao svetlost. 
I gle, ukazaše im se Mojsije i Ilija, koji s Njim govorahu. 
A Petar odgovarajući reče Isusu: Gospode! Dobro nam je ovde biti; ako hoćeš da načinimo ovde tri senice: Tebi jednu, a Mojsiju jednu, a jednu Iliji. 
Dok on još govoraše, gle, oblak sjajan zakloni ih; i gle, glas iz oblaka govoreći: Ovo je Sin moj ljubazni, koji je po mojoj volji; Njega poslušajte. 
I čuvši učenici padoše ničice, i uplašiše se vrlo. 
I pristupivši Isus dohvati ih se, i reče: Ustanite, i ne bojte se. 
A oni podignuvši oči svoje nikoga ne videše do Isusa samog. 
I silazeći s gore zapovedi im Isus govoreći: Nikom ne kazujte šta ste videli dok Sin čovečiji iz mrtvih ne ustane. 
I zapitaše Ga učenici Njegovi govoreći: Zašto dakle književnici kažu da Ilija najpre treba da dođe? 
A Isus odgovarajući reče im: Ilija će doći najpre i urediti sve. 
Ali vam kažem da je Ilija već došao, i ne poznaše ga; nego učiniše s njime šta hteše: tako i Sin čovečiji treba da postrada od njih. 
Tada razumeše učenici da im govori za Jovana krstitelja. 
I kad dođoše k narodu, pristupi k Njemu čovek klanjajući Mu se, 
i govoreći: Gospode! Pomiluj sina mog; jer o meni besni i muči se vrlo; jer mnogo puta pada u vatru, i mnogo puta u vodu. 
I dovedoh ga učenicima Tvojim, i ne mogoše ga isceliti. 
A Isus odgovarajući reče: O rode neverni i pokvareni! Dokle ću biti s vama? Dokle ću vas trpeti? Dovedite mi ga amo. 
I zapreti mu Isus; i đavo iziđe iz njega, i ozdravi momče od onog časa. 
Tada pristupiše učenici k Isusu i nasamo rekoše Mu: Zašto ga mi ne mogasmo izgnati? 
A Isus reče im: Za neverstvo vaše. Jer vam kažem zaista: ako imate vere koliko zrno gorušičino, reći ćete gori ovoj: Pređi odavde tamo, i preći će, i ništa neće vam biti nemoguće. 
A ovaj se rod izgoni samo molitvom i postom. 
A kad su hodili po Galileji, reče im Isus: Predaće se Sin čovečiji u ruke ljudske; 
i ubiće Ga, i treći dan ustaće. I neveseli behu vrlo. 
A kad dođoše u Kapernaum, pristupiše k Petru oni što kupe didrahme, i rekoše: Zar vaš učitelj neće dati didrahme? 
Petar reče: Hoće. I kad uđe u kuću, preteče ga Isus govoreći: Šta misliš Simone? Carevi zemaljski od koga uzimaju poreze i harače, ili od svojih sinova ili od tuđih? 
Reče Njemu Petar: Od tuđih. Reče mu Isus: Dakle ne plaćaju sinovi. 
Ali da ih ne sablaznimo, idi na more, i baci udicu, i koju prvo uhvatiš ribu, uzmi je; i kad joj otvoriš usta naći ćeš statir; uzmi ga te im podaj za me i za se. 
