Nemijina.
7.
A kad se sazida zid i namestih vrata, i postavljeni biše vratari i pevači i Leviti, 
zapovedih Ananiju, bratu svom i Nananiji zapovedniku grada jerusalimskog, jer beše veran čovek i bojaše se Boga više nego mnogi, 
i rekoh im: Da se ne otvaraju vrata jerusalimska dokle sunce ne ogreje, i kad oni što stoje onde zatvore vrata, ogledajte, i da se postave stražari između stanovnika jerusalimskih, svaki na svoju stražu i svaki prema svojoj kući. 
A grad beše širok i velik, ali naroda beše malo u njemu i kuće ne behu pograđene. 
I Bog moj dade mi u srce, te sabrah glavare i starešine i narod da se izbroje po plemenima. I nađoh knjigu, u kojoj beše prepis onih koji se vratiše prvi put; i nađoh u njoj zapisano: 
Ovo su ljudi iz ovog kraja što se vratiše iz ropstva između onih koji biše preseljeni, koje preseli Navuhodonosor, car vavilonski, pa se vratiše u Jerusalim i u Judeju, svaki u svoj grad; 
koji dođoše sa Zorovaveljem, Isusom, Nemijom, Azarijom, Ramijom, Namanijem, Mardohejem, Vilsanom, Misperetom, Vigvajem, Neumom, Vanom. Na broj beše ljudi naroda Izrailjevog: 
Sinova Farosovih dve hiljade i sto i sedamdeset i dva; 
sinova Sefatijinih trista i sedamdeset i dva; 
sinova Arahovih šest stotina i pedeset i dva; 
sinova Fat-Moavovih, od sinova Isusovih i Joavovih dve hiljade i osam stotina i osamnaest; 
sinova Elamovih hiljada i dvesta i pedeset i četiri; 
sinova Zatujevih osam stotina i četrdeset i pet; 
sinova Zahajevih sedam stotina i šezdeset; 
sinova Vinujevih šest stotina i četrdeset i osam; 
sinova Vivajevih šest stotina i dvadeset i osam; 
sinova Azgadovih dve hiljade i tri stotine i dvadeset i dva; 
sinova Adonikamovih šest stotina i šezdeset i sedam; 
sinova Vigvajevih dve hiljade i šezdeset i sedam; 
sinova Adinovih šest stotina i pedeset i pet; 
sinova Atirovih od Jezekije devedeset i osam; 
sinova Asumovih trista i dvadeset i osam; 
sinova Visajevih trista i dvadeset i četiri; 
sinova Arifovih sto i dvanaest; 
sinova gavaonskih devedeset i pet; 
ljudi iz Vitlejema i Netofata sto i osamdeset i osam; 
ljudi iz Anatota sto i dvadeset i osam; 
ljudi iz Vet-Asmaveta četrdeset i dva; 
ljudi iz Kirijat-Jarima, Hefire i Virota sedam stotina i četrdeset i tri; 
ljudi iz Rame i Gavaje šest stotina i dvadeset i jedan; 
ljudi iz Mihmasa sto i dvadeset i dva; 
ljudi iz Vetilja i Gaje sto i dvadeset i tri; 
ljudi iz drugog Nevona pedeset i dva; 
sinova Elama drugog, hiljada i dvesta i pedeset; 
sinova Harimovih trista i dvadeset; 
sinova jerihonskih trista i četrdeset i pet; 
sinova lodskih, adidskih i ononskih sedam stotina i dvadeset i jedan; 
sinova senajskih tri hiljade i devet stotina i trideset. 
Sveštenika: sinova Jedajinih od doma Isusovog devet stotina i sedamdeset i tri; 
sinova Imirovih hiljada i pedeset i dva; 
sinova Pashorovih hiljada i dvesta i četrdeset i sedam; 
sinova Harimovih hiljada i sedamnaest. 
Levita, sinova Isusovih i Kadmilovih između sinova Odavijinih sedamdeset i četiri; 
pevača: sinova Asafovih sto i četrdeset i osam; 
vratara: sinova Salumovih, sinova Atirovih, sinova Talmanovih, sinova Akuvovih, sinova Atitinih, sinova Sovajevih sto i trideset i osam. 
Netineja: sinova Sišinih, sinova Asufinih, sinova Tavotovih, 
sinova Kirosovih, sinova Sijajinih, sinova Fadanovih, 
sinova Levaninih, sinova Agavinih, sinova Salmajevih, 
sinova Ananovih, sinova Gidilovih, sinova Garovih, 
sinova Reajinih, sinova Resinovih, sinova Nekodinih, 
sinova Gazamovih, sinova Uzinih, sinova Fasejinih, 
sinova Visajevih, sinova Meunimovih, sinova Nafusesimovih, 
sinova Vakvukovih, sinova Akufinih, sinova Arurovih, 
sinova Vaslitovih, sinova Meidinih, sinova Arsinih, 
sinova Varkosovih, sinova Sisarinih, sinova Taminih, 
sinova Nesijinih, sinova Atifinih. 
Sinova sluga Solomunovih: sinova Sotajevih, sinova Soferetovih, sinova Feridinih, 
sinova Jalinih, sinova Darkonovih, sinova Gidilovih, 
sinova Sefatijinih, sinova Atilovih, sinova Fohereta od Sevojima, sinova Amonovih. 
Svega Netineja i sinova sluga Solomunovih, trista i devedeset i dva. 
I ovi dođoše iz Tel-Meleha i Tel-Arise, Heruv, Adon i Imir, ali ne mogaše pokazati otački dom svoj i seme svoje, eda li su od Izrailja, 
i sinovi Delajini, sinovi Tovijini, sinovi Nekodini, njih šest stotina i četrdeset i dva, 
i od sveštenika: sinovi Avajini, sinovi Akosovi, sinovi Varzelaja, koji se oženi između kćeri Varzelaja Galađanina, te se prozva njihovim imenom. 
Oni tražiše po knjigama da bi pokazali rod svoj, ali se ne nađe, zato biše odlučeni od sveštenstva. 
I zapreti im Tirsata da ne jedu od svetinje nad svetinjama dokle ne nastane sveštenik s Urimom i Tumimom. 
Svega zbora skupa beše četrdeset i dve hiljade i tri stotine i šezdeset, 
osim sluga njihovih i sluškinja njihovih, kojih beše sedam hiljada i tri stotine i trideset i sedam; i među njima beše pevača i pevačica dvesta i četrdeset i pet; 
imahu sedam stotina i trideset i šest konja, dve stotine i četrdeset i pet masaka, 
četiri stotine i trideset i pet kamila, šest hiljada i sedam stotina i dvadeset magaraca. 
Tada neki između glavara doma otačkih priložiše na posao. Tirsata dade u riznicu hiljadu drama zlata, pedeset čaša, šest stotina i trideset haljina svešteničkih. 
A glavari domova otačkih dadoše u riznicu za posao dvadeset hiljada drama zlata, i srebra dve hiljade i dvesta mina. 
A što dade ostali narod beše dvadeset hiljada drama zlata, i dve hiljade mina srebra, i šezdeset i sedam haljina svešteničkih. 
I tako sa naseliše sveštenici i leviti vratari i pevači i ljudi iz naroda i Netineji i sav Izrailj u svojim gradovima. I kad dođe sedmi mesec, sinovi Izrailjevi behu u svojim gradovima. 
