1. Dnevnici.
12.
A ovo su koji dođoše Davidu u Siklag dok se još krijaše od Saula sina Kisovog, i behu među junacima pomažući u ratu, 
naoružani lukom, iz desne ruke i iz leve gađahu kamenjem i iz luka strelama, između braće Saulove, od plemena Venijaminovog: 
Poglavar Ahijezer i Joas, sinovi Semaje iz Gavaje, Jezilo i Felet sinovi Azmavetovi, i Veraha i Juj iz Anatota, 
i Ismaja Gavaonjanin, junak među tridesetoricom i nad tridesetoricom, i Jeremija i Jazilo i Joanan i Jozavad od Gedirota, 
Eluzaj i Jerimot i Valija i Semarija i Sefatija od Arufa, 
Elkana i Jesija i Azareilo i Joezer i Jasoveam Korijani, 
i Joila i Zevadija sinovi Jeroamovi iz Gedora. 
I od plemena Gadovog prebegoše Davidu u grad u pustinju hrabri junaci, vešti boju, naoružani štitom i kopljem, kojima lice beše kao lice lavovsko i behu brzi kao srne po gorama: 
Eser prvi, Ovadija drugi, Elijav treći, 
Mismana četvrti, Jeremija peti, 
Ataj šesti, Elilo sedmi, 
Joanan osmi, Elzaval deveti, 
Jeremija deseti, Mohvanaj jedanaesti. 
To behu između sinova Gadovih poglavari u vojsci, najmanji nad stotinom, a najveći nad hiljadom. 
Oni pređoše preko Jordana prvog meseca kad se razli preko svih bregova svojih, i oteraše sve iz dolina na istok i na zapad. 
A dođoše i od sinova Venijaminovih i Judinih k Davidu u grad. 
I iziđe im David na susret, i govoreći reče im: Ako mira radi idete k meni, da mi pomognete, srce će se moje združiti s vama; ako li ste došli da me izdate neprijateljima mojim, nepravde nema na meni, neka vidi Gospod otaca naših i neka sudi. 
Tada duh dođe na Amasaja poglavara među vojvodama, te reče: Tvoji smo, Davide, i s tobom ćemo biti, sine Jesejev; mir, mir tebi i pomagačima tvojim jer ti pomaže Bog tvoj. Tako ih primi David, i postavi ih među poglavare nad četama. 
I od sinova Manasijinih neki prebegoše Davidu kad iđoše s Filistejima na Saula u boj, ali im ne pomogoše; jer knezovi filistejski dogovorivši se vratiše ga govoreći: Na pogibao našu prebegnuće gospodaru svom Saulu. 
Kad se vraćaše u Siklag, prebegoše k njemu iz plemena Manasijinog: Adna i Jozavad i Jediailo i Mihailo i Jozavad i Eliuj i Saltaj, hiljadnici u plemenu Manasijinom. 
I oni pomagahu Davidu protiv četa, jer hrabri junaci behu svi, te postaše vojvode u njegovoj vojsci. 
Jer svaki dan dolažahu k Davidu u pomoć, dokle posta velika vojska kao vojska Božija. 
A ovo je broj ljudi naoružanih za vojsku koji dođoše k Davidu u Hevron da prenesu carstvo Saulovo na nj po reči Gospodnjoj: 
Sinova Judinih koji nošahu štit i koplje šest hiljada i osam stotina naoružanih za vojsku; 
sinova Simeunovih hrabrih vojnika sedam hiljada i sto; 
sinova Levijevih četiri hiljade i šest stotina; 
i Jodaj poglavar između sinova Aronovih i s njim tri hiljade i sedam stotina; 
i Sadok mladić, hrabar junak, i od doma oca njegovog dvadeset i dva kneza; 
i sinova Venijaminovih, braće Saulove, tri hiljade; jer ih se mnogi još držahu doma Saulovog; 
i sinova Jefremovih dvadeset hiljada i osam stotina hrabrih junaka, ljudi na glasu u porodicama otaca svojih; 
a od polovine plemena Manasijinog osamnaest hiljada, koji biše imenovani poimence da dođu da postave Davida carem; 
i sinova Isaharovih, koji dobro razumevahu vremena da bi znali šta će činiti Izrailj, knezova njihovih dvesta, i sva braća njihova slušahu ih; 
sinova Zavulonovih, koji iđahu na vojsku i naoružani behu za boj svakojakim oružjem, pedeset hiljada, koji se postavljahu u vrste pouzdanog srca; 
a od plemena Neftalimovog hiljadu poglavara i s njima trideset i sedam hiljada sa štitovima i kopljima; 
a od plemena Danovog dvadeset i osam hiljada i šest stotina naoružanih za boj; 
a od plemena Asirovog četrdeset hiljada vojnika veštih postaviti se za boj; 
a onih ispreko Jordana od plemena Ruvimovog i Gadovog i od polovine plemena Manasijinog, sto i dvadeset hiljada sa svakojakim oružjem ubojitim. 
Svi ovi vojnici u vojničkom redu dođoše celog srca u Hevron da postave Davida carem nad svim Izrailjem. A i ostali svi Izrailjci behu složni da carem postave Davida. 
I behu onde s Davidom tri dana jedući i pijući, jer im braća behu pripravila. 
A i oni koji behu blizu njih, dori do Isahara i Zavulona i Neftalima, donošahu hleba na magarcima i na kamilama i na mazgama i na volovima, jela, brašna, smokava i suvog grožđa i vina i ulja, volova, ovaca izobila; jer beše radost u Izrailju. 
