Isaija.
38.
U to vreme razbole se Jezekija na smrt; i dođe k njemu prorok Isaija sin Amosov i reče mu: Ovako veli Gospod: Naredi za kuću svoju, jer ćeš umreti i nećeš ostati živ. 
A Jezekija se okrete licem k zidu, i pomoli se Gospodu, 
i reče: Oh, Gospode, opomeni se da sam jednako hodio pred Tobom verno i s celim srcem, i tvorio šta je Tebi ugodno. I plaka Jezekija veoma. 
Tada dođe reč Gospodnja Isaiji govoreći: 
Idi i reci Jezekiji: Ovako veli Gospod Bog Davida oca tvog: Čuo sam molitvu tvoju, i video sam suze tvoje, evo dodaću ti veku petnaest godina. 
I izbaviću tebe i ovaj grad iz ruku cara asirskog, i braniću ovaj grad. 
I ovo neka ti bude znak od Gospoda da će učiniti Gospod šta je rekao. 
Evo ja ću vratiti sen po kolencima po kojima je sišao na sunčaniku Ahazovom natrag za deset kolenaca. I vrati se sunce za deset kolenaca po kolencima po kojima beše sišlo. 
Ovo napisa Jezekija car Judin kad se razbole, i ozdravi od bolesti svoje: 
Ja rekoh, kad se presekoše dani moji: Idem k vratima grobnim, uze mi se ostatak godina mojih. 
Rekoh: Neću videti Gospoda Gospoda u zemlji živih, neću više videti čoveka među onima koji stanuju na svetu. 
Vek moj prođe i prenese se od mene kao šator pastirski; presekoh život svoj kao tkač, odseći će me od osnutka; od jutra do večera učinićeš mi kraj. 
Mišljah za jutra da će kao lav potrti sve kosti moje; od jutra do večera učinićeš mi kraj. 
Pištah kao ždral i kao lastavica, ukah kao golubica, oči mi iščileše gledajući gore: Gospode, u nevolji sam, olakšaj mi. 
Šta da kažem? On mi kaza, i učini. Proživeću sve godine svoje po jadu duše svoje. 
Gospode, o tom se živi i u tom je svemu život duha mog, iscelio si me i sačuvao u životu. 
Evo, na mir dođe mi ljut jad; ali Tebi bi milo da izvučeš dušu moju iz jame pogibli, jer si bacio za leđa svoja sve grehe moje. 
Jer neće grob Tebe slaviti, neće Te smrt hvaliti, i koji siđu u grob ne nadaju se Tvojoj istini. 
Živi, živi, oni će Te slaviti kao ja danas: otac će sinovima javljati istinu Tvoju. 
Gospod me spase, zato ćemo pevati pesme moje u domu Gospodnjem dok smo god živi. 
A Isaija beše rekao da uzmu grudu suvih smokava i previju na otok, te će ozdraviti. 
I Jezekija beše rekao: Šta će biti znak da ću otići u dom Gospodnji? 
