\NormalFont\ShortTitle{Sveto Jevanđelje po Jovanu}

{\MT Sveto Jevanđelje po Jovanu



\par }\ChapOne{1}{\SH Večna je Reč postala telo. Svedočanstvo Krstiteljevo o Jagnjetu Božijem. Prvi Isusovi učenici.
\par }
{\PP \VerseOne{1}U početku beše Reč, i Reč beše u Boga, i Bog beše Reč.

\VS{2}Ona beše u početku u Boga.

\VS{3}Sve je kroz Nju postalo, i bez Nje ništa nije postalo što je postalo.

\VS{4}U Njoj beše život, i život beše videlo ljudima.

\VS{5}I Videlo se svetli u tami, i tama Ga ne obuze.


\par }{\PP \VS{6}Posla Bog čoveka po imenu Jovana.

\VS{7}Ovaj dođe za svedočanstvo da svedoči za Videlo da svi veruju kroza nj.

\VS{8}On ne beše Videlo, nego da svedoči za Videlo.


\par }{\PP \VS{9}Beše Videlo istinito koje obasjava svakog čoveka koji dolazi na svet.

\VS{10}Na svetu beše, i svet kroza Nj posta, i svet Ga ne pozna.

\VS{11}K svojima dođe, i svoji Ga ne primiše.

\VS{12}A koji Ga primiše dade im vlast da budu sinovi Božiji, koji veruju u ime Njegovo,

\VS{13}koji se ne rodiše od krvi, ni od volje telesne, ni od volje muževlje, nego od Boga.


\par }{\PP \VS{14}I reč postade telo i useli se u nas puno blagodati i istine; i videsmo slavu Njegovu, slavu, kao Jedinorodnoga od Oca.

\VS{15}Jovan svedoči za Njega i viče govoreći: Ovaj beše za koga rekoh: Koji za mnom ide preda mnom postade, jer pre mene beše.

\VS{16}I od punine Njegove mi svi uzesmo blagodat za blagodaću.

\VS{17}Jer se zakon dade preko Mojsija, a blagodat i istina postade od Isusa Hrista.

\VS{18}Boga niko nije video nikad: Jedinorodni Sin koji je u naručju Očevom, On Ga javi.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{19}I ovo je svedočanstvo Jovanovo kad poslaše Jevreji iz Jerusalima sveštenike i Levite da ga zapitaju: Ko si ti?

\VS{20}I on prizna, i ne zataji, i prizna: Ja nisam Hristos.

\VS{21}I zapitaše ga: Ko si dakle? Jesi li Ilija? I reče: Nisam. Jesi li prorok? I odgovori: Nisam.

\VS{22}A oni mu rekoše: Ko si? Da možemo kazati onima što su nas poslali: Šta kažeš za sebe?

\VS{23}Reče: Ja sam glas onog što viče u pustinji: Poravnite put Gospodnji; kao što kaza Isaija prorok.


\par }{\PP \VS{24}I behu poslanici od fariseja,

\VS{25}i zapitaše ga govoreći mu: Zašto, dakle, krštavaš kad ti nisi Hristos ni Ilija ni prorok?

\VS{26}Odgovori im Jovan govoreći: Ja krštavam vodom a među vama stoji koga vi ne znate.

\VS{27}On je Onaj što će doći za mnom, koji beše preda mnom; kome ja nisam dostojan odrešiti remen na obući Njegovoj.

\VS{28}Ovo bi u Vitaniji preko Jordana gde Jovan krštavaše.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{29}A sutradan vide Jovan Isusa gde ide k njemu, i reče: Gle, jagnje Božije koje uze na se grehe sveta.

\VS{30}Ovo je Onaj za koga ja rekoh: Za mnom ide čovek koji preda mnom postade, jer pre mene beše.

\VS{31}I ja Ga ne znadoh: nego da se javi Izrailju zato ja dođoh da krstim vodom.

\VS{32}I svedoči Jovan govoreći: Videh Duha gde silazi s neba kao golub i stade na Njemu.

\VS{33}I ja Ga ne znadoh; nego Onaj koji me posla da krstim vodom On mi reče: Na koga vidiš da silazi Duh i stoji na Njemu to je Onaj koji će krstiti Duhom Svetim.

\VS{34}I ja videh i zasvedočih da je ovaj Sin Božji.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{35}A sutradan, opet, stajaše Jovan i dvojica od učenika njegovih,

\VS{36}i videvši Isusa gde ide, reče: Gle, jagnje Božije.

\VS{37}I čuše ga oba učenika kad govoraše, i otidoše za Isusom.

\VS{38}A Isus obazrevši se i videvši ih gde idu za Njim, reče im:
{\WJ{Šta ćete?}} A oni Mu rekoše: Ravi! (koje znači: učitelju) gde stojiš?

\VS{39}I reče im:
{\WJ{Dođite i vidite.}} I otidoše, i videše gde stajaše; i ostaše u Njega onaj dan. A beše oko devetog sahata.

\VS{40}A jedan od dvojice koji čuše od Jovana i iđahu za Njim beše Andrija, brat Simona Petra;

\VS{41}on nađe najpre brata svog Simona, i reče mu: Mi nađosmo Mesiju, koje znači Hristos.

\VS{42}I dovede ga k Isusu. A Isus pogledavši na nj reče:
{\WJ{Ti si Simon, sin Jonin; ti ćeš se zvati Kifa, koje znači Petar.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{43}A sutradan namisli izići u Galileju, i nađe Filipa, i reče mu:
{\WJ{Hajde za mnom.}}

\VS{44}A Filip beše iz Vitsaide, iz grada Andrijinog i Petrovog.

\VS{45}Filip nađe Natanaila, i reče mu: Za koga Mojsije u zakonu pisa i proroci, nađosmo Ga, Isusa sina Josifova iz Nazareta.

\VS{46}I reče mu Natanailo: Iz Nazareta može li biti šta dobro? Reče mu Filip: Dođi i vidi.

\VS{47}A Isus videvši Natanaila gde ide k Njemu reče za njega:
{\WJ{Evo pravog Izrailjca u kome nema lukavstva.}}

\VS{48}Reče Mu Natanailo: Kako me poznaješ? Odgovori Isus i reče mu:
{\WJ{Pre nego te pozva Filip videh te kad beše pod smokvom.}}

\VS{49}Odgovori Natanailo i reče Mu: Ravi! Ti si Sin Božiji, Ti si Car Izrailjev.

\VS{50}Odgovori Isus i reče mu:
{\WJ{Što ti kazah da te videh pod smokvom zato veruješ; videćeš više od ovog.}}

\VS{51}I reče mu:
{\WJ{Zaista, zaista vam kažem: Odsele ćete videti nebo otvoreno i anđele Božije gde se penju i silaze k Sinu čovečijem.}}




\par }\Chap{2}{\SH Svadba u Kani. Čišćenje Hrama.
\par }
{\PP \VerseOne{1}I treći dan bi svadba u Kani galilejskoj, i onde beše mati Isusova.

\VS{2}A pozvan beše i Isus i učenici Njegovi na svadbu.

\VS{3}I kad nesta vina, reče mati Isusova Njemu: Nemaju vina.

\VS{4}Isus joj reče:
{\WJ{Šta je meni do tebe ženo? Još nije došao moj čas.}}

\VS{5}Reče mati Njegova slugama: Šta god vam reče učinite.


\par }{\PP \VS{6}A onde beše šest vodenih sudova od kamena, postavljenih po običaju jevrejskog čišćenja, koji uzimahu po dva ili po tri vedra.

\VS{7}Reče im Isus:
{\WJ{Napunite sudove vode.}} I napuniše ih do vrha.

\VS{8}I reče im:
{\WJ{Zahvatite sad i nosite kumu.}} I odnesoše.

\VS{9}A kad okusi kum od vina koje je postalo od vode, i ne znaše otkuda je (a sluge znahu koje su zahvatile vodu), zovnu kum ženika,

\VS{10}i reče mu: Svaki čovek najpre dobro vino iznosi, a kad se opiju onda rđavije; a ti si čuvao dobro vino dosle.

\VS{11}Ovo učini Isus početak čudesima u Kani galilejskoj, i pokaza slavu svoju; i učenici Njegovi verovaše Ga.


\par }{\PP \VS{12}Potom siđe u Kapernaum, On i mati Njegova, i braća Njegova, i učenici Njegovi, i onde stajaše ne mnogo dana.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{13}I blizu beše pasha jevrejska, i iziđe Isus u Jerusalim.

\VS{14}I nađe u crkvi gde sede oni što prodavahu volove i ovce i golubove, i koji novce menjahu.

\VS{15}I načinivši bič od uzica, izgna sve iz crkve, i ovce i volove; i menjačima prosu novce i stolove ispremeta;

\VS{16}i reče onima što prodavahu golubove:
{\WJ{Nosite to odavde, i ne činite od doma Oca mog dom trgovački.}}

\VS{17}A učenici se Njegovi opomenuše da u pismu stoji: Revnost za kuću Tvoju izjede me.


\par }{\PP \VS{18}A Jevreji odgovarajući rekoše Mu: Kakav nam znak pokazuješ, da to možeš činiti?

\VS{19}Isus odgovori i reče im:
{\WJ{Razvalite ovu crkvu, i za tri dana ću je podignuti.}}

\VS{20}A Jevreji rekoše: Četrdeset i šest godina građena je ova crkva, a ti za tri dana da je podigneš?

\VS{21}A On govoraše za crkvu tela svog.

\VS{22}A kad usta iz mrtvih, opomenuše se učenici Njegovi da ovo govoraše, i verovaše pismu i reči koju reče Isus.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{23}A kad beše u Jerusalimu na praznik pashe, mnogi verovaše u ime Njegovo, videći čudesa Njegova koja činjaše.

\VS{24}Ali Isus ne poveravaše im sebe; jer ih sve znaše,

\VS{25}i ne trebaše Mu da ko svedoči za čoveka; jer sam znaše šta beše u čoveku.




\par }\Chap{3}{\SH Razgovor Isusov s Nikodimom. Jovan svedoči o Hristu.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Beše pak čovek među farisejima, po imenu Nikodim, knez jevrejski.

\VS{2}Ovaj dođe k Isusu noću i reče Mu: Ravi! Znamo da si ti učitelj od Boga došao; jer niko ne može čudesa ovih činiti koja ti činiš ako nije Bog s njim.

\VS{3}Odgovori Isus i reče mu:
{\WJ{Zaista, zaista ti kažem: ako se ko nanovo ne rodi, ne može videti carstvo Božije.}}

\VS{4}Reče Nikodim Njemu: Kako se može čovek roditi kad je star? Eda li može po drugi put ući u utrobu matere svoje i roditi se?

\VS{5}Odgovori Isus:
{\WJ{Zaista, zaista ti kažem: ako se ko ne rodi vodom i Duhom, ne može ući u carstvo Božije.}}

\VS{6}{\WJ{Šta je rođeno od tela, telo je; a šta je rođeno od Duha, duh je.}}

\VS{7}{\WJ{Ne čudi se što ti rekoh; valja vam se nanovo roditi.}}

\VS{8}{\WJ{Duh diše gde hoće, i glas njegov čuješ, a ne znaš otkuda dolazi i kuda ide; tako je svaki čovek koji je rođen od Duha.}}


\par }{\PP \VS{9}Odgovori Nikodim i reče Mu: Kako može to biti?

\VS{10}Isus odgovori i reče mu:
{\WJ{Ti si učitelj Izrailjev, i to li ne znaš?}}

\VS{11}{\WJ{Zaista, zaista ti kažem da mi govorimo šta znamo, i svedočimo šta videsmo, i svedočanstvo naše ne primate.}}

\VS{12}{\WJ{Kad vam kazah zemaljsko pa ne verujete, kako ćete verovati ako vam kažem nebesko?}}

\VS{13}{\WJ{I niko se ne pope na nebo osim koji siđe s neba, Sin čovečiji koji je na nebu.}}

\VS{14}{\WJ{I kao što Mojsije podiže zmiju u pustinji, tako treba Sin čovečiji da se podigne.}}

\VS{15}{\WJ{Da nijedan koji Ga veruje ne pogine, nego da ima život večni:}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{16}{\WJ{Jer Bogu tako omile svet da je i Sina svog Jedinorodnog dao, da nijedan koji Ga veruje ne pogine, nego da ima život večni.}}

\VS{17}{\WJ{Jer Bog ne posla Sina svog na svet da sudi svetu, nego da se svet spase kroza Nj.}}

\VS{18}{\WJ{Koji Njega veruje ne sudi mu se, a koji ne veruje već je osuđen, jer ne verova u ime Jedinorodnog Sina Božijeg.}}

\VS{19}{\WJ{A sud je ovaj što videlo dođe na svet, i ljudima omile većma tama negoli videlo; jer njihova dela behu zla.}}

\VS{20}{\WJ{Jer svaki koji zlo čini mrzi na na videlo i ne ide k videlu da ne pokaraju dela njegova, jer su zla.}}

\VS{21}{\WJ{A ko istinu čini ide k videlu, da se vide dela njegova, jer su u Bogu učinjena.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{22}A potom dođe Isus i učenici Njegovi u judejsku zemlju, i onde življaše s njima i krštavaše.

\VS{23}A Jovan krštavaše u Enonu blizu Salima, jer onde beše mnogo vode; i dolažahu te ih krštavaše.

\VS{24}Jer još ne beše Jovan bačen u tamnicu.


\par }{\PP \VS{25}Tada postade raspra među učenicima Jovanovim i Jevrejima oko čišćenja.

\VS{26}I dođoše k Jovanu i rekoše mu: Ravi! Onaj što beše s tobom preko Jordana, za koga si ti svedočio, evo on krštava, i svi idu k njemu.

\VS{27}Jovan odgovori i reče: Ne može čovek ništa primiti ako mu ne bude dano s neba.

\VS{28}Vi sami meni svedočite da rekoh: Ja nisam Hristos, nego sam poslan pred Njim.

\VS{29}Ko ima nevestu ženik je, a prijatelj ženikov stoji i sluša ga, i radošću raduje se glasu ženikovom. Ova dakle radost moja ispuni se.

\VS{30}Onaj treba da raste, a ja da se umanjujem.


\par }{\PP \VS{31}Koji odozgo dolazi nad svima je; koji je sa zemlje od zemlje je, i govori od zemlje; koji dolazi s neba nad svima je.

\VS{32}I šta vide i ču ono svedoči; i svedočanstvo Njegovo niko ne prima.

\VS{33}Koji primi Njegovo svedočanstvo, potvrdi da je Bog istinit.

\VS{34}Jer koga Bog posla, onaj reči Božije govori: jer Bog Duha ne daje na meru.

\VS{35}Jer Otac ljubi Sina, i sve dade u ruke Njegove.

\VS{36}Ko veruje Sina, ima život večni; a ko ne veruje Sina, neće videti život, nego gnev Božji ostaje na njemu.




\par }\Chap{4}{\SH Isusov razgovor sa Samarjankom. Isceljenje sina carevog čoveka.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Kad razume, dakle, Gospod da su čuli fariseji da Isus više učenika dobija i krštava nego Jovan

\VS{2}(Isus pak sam ne krštavaše nego učenici Njegovi),

\VS{3}ostavi Judeju, i otide opet u Galileju.

\VS{4}A valjalo Mu je proći kroz Samariju.

\VS{5}Tako dođe u grad samarijski koji se zove Sihar, blizu sela koje dade Jakov Josifu, sinu svom.

\VS{6}A onde beše izvor Jakovljev; i Isus umoran od puta seđaše na izvoru; a beše oko šestog sahata.


\par }{\PP \VS{7}Dođe žena Samarjanka da zahvati vode; reče joj Isus:
{\WJ{Daj mi da pijem.}}

\VS{8}(Jer učenici Njegovi behu otišli u grad da kupe jela.)

\VS{9}Reče Mu žena Samarjanka; kako ti, Jevrejin budući, možeš iskati od mene, žene Samarjanke, da piješ? Jer se Jevreji ne mešaju sa Samarjanima.

\VS{10}Odgovori Isus i reče joj:
{\WJ{Da ti znaš dar Božji, i ko je taj koji ti govori: Daj mi da pijem, ti bi iskala u Njega i dao bi ti vodu živu.}}

\VS{11}Reče Mu žena: Gospode! Ni zahvatiti nemaš čim, a studenac je dubok; odakle ćeš dakle uzeti vodu živu?

\VS{12}Eda li si ti veći od našeg oca Jakova, koji nam dade ovaj studenac, i on iz njega pijaše i sinovi njegovi i stoka njegova?

\VS{13}Odgovori Isus i reče joj:
{\WJ{Svaki koji pije od ove vode opet će ožedneti;}}

\VS{14}{\WJ{a koji pije od vode koju ću mu ja dati neće ožedneti doveka; nego voda što ću mu ja dati biće u njemu izvor vode koja teče u život večni.}}

\VS{15}Reče Mu žena: Gospode! Daj mi te vode da ne žednim niti da dolazim ovamo na vodu.


\par }{\PP \VS{16}Reče joj Isus:
{\WJ{Idi zovni muža svog, i dođi ovamo.}}

\VS{17}Odgovori žena i reče Mu: Nemam muža. Reče joj Isus:
{\WJ{Dobro si kazala: Nemam muža;}}

\VS{18}{\WJ{jer si pet muževa imala, i sad koga imaš nije ti muž; to si pravo kazala.}}

\VS{19}Reče Mu žena: Gospode! Vidim da si ti prorok.

\VS{20}Oci naši moliše se Bogu na ovoj gori, a vi kažete da je u Jerusalimu mesto gde se treba moliti.

\VS{21}Reče joj Isus:
{\WJ{Ženo! Veruj mi da ide vreme kad se nećete moliti Ocu ni na ovoj gori ni u Jerusalimu.}}

\VS{22}{\WJ{Vi ne znate čemu se molite; a mi znamo čemu se molimo: jer je spasenje od Jevreja.}}

\VS{23}{\WJ{Ali ide vreme, i već je nastalo, kad će se pravi bogomoljci moliti Ocu duhom i istinom, jer Otac hoće takve bogomoljce.}}

\VS{24}{\WJ{Bog je Duh; i koji Mu se mole, duhom i istinom treba da se mole.}}

\VS{25}Reče Mu žena: Znam da će doći Mesija koji se zove Hristos, kad On dođe kazaće nam sve.

\VS{26}Reče joj Isus:
{\WJ{Ja sam koji s tobom govorim.}}


\par }{\PP \VS{27}I tada dođoše učenici Njegovi, i čuđahu se gde govoraše sa ženom; ali nijedan ne reče: Šta hoćeš? Ili šta govoriš s njom?

\VS{28}A žena ostavi sudove svoje i otide u grad i reče ljudima:

\VS{29}Hodite da vidite čoveka koji mi kaza sve što sam učinila: da nije to Hristos?

\VS{30}Iziđoše, dakle, iz grada i pođoše k Njemu.


\par }{\PP \VS{31}A učenici Njegovi moljahu Ga, međutim, govoreći: Ravi! Jedi.

\VS{32}A On im reče:
{\WJ{Ja imam jelo da jedem za koje vi ne znate.}}

\VS{33}Tada učenici govorahu među sobom: Već ako Mu ko donese da jede?

\VS{34}A On im reče:
{\WJ{Jelo je moje da izvršim volju Onog koji me je poslao, i da svršim Njegov posao.}}

\VS{35}{\WJ{Ne kažete li vi da su još četiri meseca pa će žetva prispeti? Eto, velim vam: podignite oči svoje i vidite njive kako su već žute za žetvu.}}

\VS{36}{\WJ{I koji žnje prima platu, i sabira rod za život večni, da se raduju zajedno i koji seje i koji žnje;}}

\VS{37}{\WJ{jer je u tom istinita beseda da je drugi koji seje a drugi koji žnje.}}

\VS{38}{\WJ{Ja vas poslah da žnjete gde se vi ne trudiste; drugi se trudiše, a vi u posao njihov uđoste.}}


\par }{\PP \VS{39}I iz grada onog mnogi od Samarjana verovaše Ga za besedu žene koja svedočaše: Kaza mi sve što sam učinila.

\VS{40}Kad dođoše, dakle, Samarjani k Njemu, moljahu Ga da bi ostao kod njih; i onde osta dva dana.

\VS{41}I mnogo ih više verova za Njegovu besedu.

\VS{42}A ženi govorahu: Sad ne verujemo više za tvoju besedu, jer sami čusmo i poznasmo da je Ovaj zaista spas svetu, Hristos.


\par }{\PP \VS{43}A posle dva dana iziđe odande, i otide u Galileju:

\VS{44}Jer sam Isus svedočaše da prorok na svojoj postojbini nema časti.

\VS{45}A kad dođe u Galileju, primiše Ga Galilejci koji behu videli sve što učini u Jerusalimu na praznik; jer i oni idoše na praznik.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{46}Dođe pak Isus opet u Kanu galilejsku, gde pretvori vodu u vino. I beše neki carev čovek čiji sin bolovaše u Kapernaumu.

\VS{47}Ovaj čuvši da Isus dođe iz Judeje u Galileju, dođe k Njemu i moljaše Ga da siđe i da mu isceli sina; jer beše na samrti.

\VS{48}I reče mu Isus:
{\WJ{Ako ne vidite znaka i čudesa, ne verujete.}}

\VS{49}Reče Mu carev čovek: Gospode! Siđi dok nije umrlo dete moje.

\VS{50}Reče mu Isus:
{\WJ{Idi, sin je tvoj zdrav.}} I verova čovek reči koju mu reče Isus, i pođe.

\VS{51}I odmah kad on silažaše, gle, sretoše ga sluge njegove i javiše mu govoreći: Sin je tvoj zdrav.

\VS{52}Tada pitaše za sahat u koji mu lakše bi; i kazaše mu: Juče u sedmom sahatu pusti ga groznica.

\VS{53}Tada razume otac da beše onaj sahat u koji mu reče Isus:
{\WJ{Sin je tvoj zdrav.}} I verova on i sva kuća njegova.

\VS{54}Ovo opet drugo čudo učini Isus kad dođe iz Judeje u Galileju.




\par }\Chap{5}{\SH Isceljenje tridesetosmogodišnjeg bolesnika u banji Vitezdi. Isus govori o Sebi kao Sudiji i o Onom koji vaskrsava mrtve.
\par }
{\PP \VerseOne{1}A potom beše praznik jevrejski, i iziđe Isus u Jerusalim.


\par }{\PP \VS{2}U Jerusalimu, pak, kod Ovčijih vrata ima banja, koja se zove jevrejski Vitezda, i oko nje pet pokrivenih tremova,

\VS{3}u kojima ležaše mnoštvo bolesnika, slepih, hromih, suvih, koji čekahu da se zaljuja voda;

\VS{4}jer anđeo Gospodnji silažaše u određeno vreme u banju i mućaše vodu; i koji najpre ulažaše pošto se zamuti voda, ozdravljaše, makar kakva bolest da je na njemu.

\VS{5}A onde beše jedan čovek koji trideset i osam godina beše bolestan.

\VS{6}Kad vide Isus ovog gde leži, i razume da je već odavno bolestan, reče mu:
{\WJ{Hoćeš li da budeš zdrav?}}

\VS{7}Odgovori Mu bolesni: Da, Gospode; ali nemam čoveka da me spusti u banju kad se zamuti voda; a dok ja dođem drugi siđe pre mene.

\VS{8}Reče mu Isus:
{\WJ{Ustani, uzmi odar svoj i hodi.}}

\VS{9}I odmah ozdravi čovek, i uzevši odar svoj hođaše.

\par }{\PP A taj dan beše subota.

\VS{10}Tada govorahu Jevreji onome što ozdravi: Danas je subota i ne valja ti odra nositi.

\VS{11}A on im odgovori: Koji me isceli on mi reče:
{\WJ{Uzmi odar svoj i hodi.}}

\VS{12}A oni ga zapitaše: Ko je taj čovek koji ti reče: Uzmi odar svoj i hodi?

\VS{13}A isceljeni ne znaše ko je; jer se Isus ukloni, jer ljudstva mnogo beše na mestu.

\VS{14}A potom ga nađe Isus u crkvi i reče mu:
{\WJ{Eto si zdrav, više ne greši, da ti ne bude gore.}}

\VS{15}A čovek otide i kaza Jevrejima da je ono Isus koji ga isceli.

\VS{16}I zato gonjahu Jevreji Isusa, i gledahu da Ga ubiju, jer činjaše to u subotu.

\VS{17}A Isus im odgovaraše:
{\WJ{Otac moj dosle čini, i ja činim.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{18}I zato još više gledahu Jevreji da Ga ubiju što ne samo kvaraše subotu nego i Ocem svojim nazivaše Boga i građaše se jednak Bogu.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{19}A Isus odgovarajući reče im:
{\WJ{Zaista, zaista vam kažem: Sin ne može ništa činiti sam od sebe nego šta vidi da Otac čini; jer šta On čini ono i Sin čini onako;}}

\VS{20}{\WJ{jer Otac Sina ljubi, i sve Mu pokazuje što sam čini; i pokazaće Mu veća dela od ovih da se vi čudite.}}

\VS{21}{\WJ{Jer kao što Otac podiže mrtve i oživljuje, tako i Sin koje hoće oživljuje.}}

\VS{22}{\WJ{Jer Otac ne sudi nikome, nego sav sud dade Sinu,}}

\VS{23}{\WJ{da svi poštuju Sina kao što Oca poštuju. Ko ne poštuje Sina ne poštuje Oca koji Ga je poslao.}}

\VS{24}{\WJ{Zaista, zaista vam kažem: Ko moju reč sluša i veruje Onome koji je mene poslao, ima život večni, i ne dolazi na sud, nego je prešao iz smrti u život.}}


\par }{\PP \VS{25}{\WJ{Zaista, zaista vam kažem: Ide čas i već je nastao, kad će mrtvi čuti glas Sina Božijeg, i čuvši oživeti.}}

\VS{26}{\WJ{Jer kao što Otac ima život u sebi, tako dade i Sinu da ima život u sebi;}}

\VS{27}{\WJ{i dade Mu vlast da i sud čini, jer je Sin čovečiji.}}

\VS{28}{\WJ{Ne divite se ovome, jer ide čas u koji će svi koji su u grobovima čuti glas Sina Božijeg,}}

\VS{29}{\WJ{i izići će koji su činili dobro u vaskrsenje života, a koji su činili zlo u vaskrsenje suda.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{30}{\WJ{Ja ne mogu ništa činiti sam od sebe; kako čujem onako sudim, i sud je moj pravedan; jer ne tražim volje svoje nego volju Oca koji me je poslao.}}

\VS{31}{\WJ{Ako ja svedočim za sebe, svedočanstvo moje nije istinito.}}

\VS{32}{\WJ{Ima drugi koji svedoči za mene; i znam da je istinito svedočanstvo što svedoči za mene.}}

\VS{33}{\WJ{Vi poslaste k Jovanu, i posvedoči vam za istinu;}}

\VS{34}{\WJ{a ja ne primam svedočanstva od čoveka, nego ovo govorim da se vi spasete.}}

\VS{35}{\WJ{On beše videlo koje goraše i svetljaše, a vi se hteste malo vremena radovati njegovom svetljenju.}}

\VS{36}{\WJ{Ali ja imam svedočanstvo veće od Jovanova; jer poslovi koje mi dade Otac da ih svršim, ovi poslovi koje ja radim svedoče za mene da me Otac posla.}}

\VS{37}{\WJ{I Otac koji me posla sam svedoči za mene. Ni glas Njegov kad čuste ni lice Njegovo videste.}}

\VS{38}{\WJ{I reč Njegovu nemate u sebi da stoji; jer vi ne verujete Onome koga On posla.}}

\VS{39}{\WJ{Pregledajte pisma, jer vi mislite da imate u njima život večni; i ona svedoče za mene.}}

\VS{40}{\WJ{I nećete da dođete k meni da imate život.}}

\VS{41}{\WJ{Ja ne primam slave od ljudi.}}

\VS{42}{\WJ{Nego vas poznajem da ljubavi Božije nemate u sebi.}}

\VS{43}{\WJ{Ja dođoh u ime Oca svog i ne primate me; ako drugi dođe u ime svoje, njega ćete primiti.}}

\VS{44}{\WJ{Kako vi možete verovati kad primate slavu jedan od drugog, a slave koja je od jedinog Boga ne tražite?}}

\VS{45}{\WJ{Ne mislite da ću vas tužiti Ocu; ima koji vas tuži, Mojsije, u koga se vi uzdate.}}

\VS{46}{\WJ{Jer da ste verovali Mojsiju tako biste verovali i meni; jer on pisa za mene.}}

\VS{47}{\WJ{A kad njegovim pismima ne verujete kako ćete verovati mojim rečima?}}




\par }\Chap{6}{\SH Isus hrani pet hiljada ljudi, ide po moru, govori o Sebi kao o Hlebu života, i o primanju Njegovog tela i krvi. Petrova ispovest.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Potom otide Isus preko mora galilejskog kod Tiverijade.

\VS{2}I za Njim iđaše mnoštvo naroda, jer viđahu čudesa Njegova koja činjaše na bolesnicima.

\VS{3}A Isus iziđe na goru, i onde seđaše sa učenicima svojim.

\VS{4}A beše blizu pasha, praznik jevrejski.

\VS{5}Podignuvši, dakle, Isus oči, i videvši da mnoštvo naroda ide k Njemu, reče Filipu:
{\WJ{Gde ćemo kupiti hleba da ovi jedu?}}

\VS{6}A ovo govoraše kušajući ga, jer sam znaše šta će činiti.

\VS{7}Odgovori Mu Filip: Dvesta groša hleba nije dosta da svakom od njih po malo dopadne.

\VS{8}Reče Mu jedan od učenika Njegovih, Andrija, brat Simona Petra:

\VS{9}Ovde ima jedno momče koje ima pet hlebova ječmenih i dve ribe; ali šta je to na toliki svet!

\VS{10}A Isus reče:
{\WJ{Posadite ljude.}} A beše trave mnogo na onome mestu. Posadi se dakle ljudi na broj oko pet hiljada.

\VS{11}A Isus uzevši one hlebove, i davši hvalu, dade učenicima, a učenici onima koji behu posađeni; tako i od riba koliko hteše.

\VS{12}I kad se nasitiše, reče učenicima svojim:
{\WJ{Skupite komade što pretekoše da ništa ne propadne.}}

\VS{13}I skupiše, i napuniše dvanaest kotarica komada od pet hlebova ječmenih što preteče iza onih što su jeli.

\VS{14}A ljudi videvši čudo koje učini Isus govorahu: Ovo je zaista onaj prorok koji treba da dođe na svet.


\par }{\PP \VS{15}A kad razume Isus da hoće da dođu da Ga uhvate i da Ga učine carem, otide opet u goru sam.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{16}A kad bi uveče siđoše učenici Njegovi na more,

\VS{17}i uđoše u lađu, i pođoše preko mora u Kapernaum. I već se beše smrklo, a Isus ne beše došao k njima.

\VS{18}A more se podizaše od velikog vetra.

\VS{19}Vozivši, pak, oko dvadeset i pet ili trideset potrkališta ugledaše Isusa gde ide po moru i beše došao blizu do lađe, i uplašiše se.

\VS{20}A On im reče:
{\WJ{Ja sam; ne bojte se.}}

\VS{21}Onda Ga s radošću uzeše u lađu; i odmah lađa bi na zemlji u koju iđahu.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{22}Sutradan, pak, narod koji stajaše preko mora kad vide da lađe druge ne beše onde osim one jedne što u nju uđoše učenici Njegovi, i da ne uđe Isus s učenicima svojim u lađu nego sami učenici Njegovi otidoše,

\VS{23}a druge lađe iz Tiverijade dođoše blizu onog mesta gde jedoše hleb kad Gospod dade hvalu,

\VS{24}kad vide narod da Isusa ne beše onde ni učenika Njegovih, uđoše i oni u lađe, i dođoše u Kapernaum da traže Isusa.


\par }{\PP \VS{25}I našavši Ga preko mora rekoše Mu: Ravi! Kad si došao ovamo?

\VS{26}Isus im odgovori i reče:
{\WJ{Zaista, zaista vam kažem: ne tražite me što čudesa videste, nego što jedoste hleba i nasitiste se.}}

\VS{27}{\WJ{Starajte se ne za jelo koje prolazi, nego za jelo koje ostaje za večni život, koje će vam dati Sin čovečiji, jer ovog potvrdi Otac Bog.}}

\VS{28}A oni Mu rekoše: Šta ćemo činiti da radimo dela Božija?

\VS{29}Odgovori Isus i reče im:
{\WJ{Ovo je delo Božije da verujete onog koga On posla.}}

\VS{30}A oni Mu rekoše: Kakav dakle ti pokazuješ znak da vidimo i da verujemo? Šta radiš ti?

\VS{31}Očevi naši jedoše manu u pustinji, kao što je napisano: Hleb s neba dade im da jedu.

\VS{32}Tada im reče Isus:
{\WJ{Zaista, zaista vam kažem: Mojsije ne dade vama hleb s neba, nego vam Otac moj daje hleb istiniti s neba;}}

\VS{33}{\WJ{jer je hleb Božiji onaj koji silazi s neba i daje život svetu.}}

\VS{34}Tada Mu rekoše: Gospode! Daj nam svagda taj hleb.


\par }{\PP \VS{35}A Isus im reče:
{\WJ{Ja sam hleb života: Koji meni dolazi neće ogladneti, i koji mene veruje neće nikad ožedneti.}}

\VS{36}{\WJ{Nego vam kazah da me i videste i ne verujete.}}

\VS{37}{\WJ{Sve što meni daje Otac k meni će doći; i koji dolazi k meni neću ga isterati napolje.}}

\VS{38}{\WJ{Jer siđoh s neba ne da činim volju svoju, nego volju Oca koji me posla.}}

\VS{39}{\WJ{A ovo je volja Oca koji me posla da od onog što mi dade ništa ne izgubim, nego da ga vaskrsnem u poslednji dan.}}

\VS{40}{\WJ{A ovo je volja Onog koji me posla da svaki koji vidi Sina i veruje Ga ima život večni; i ja ću ga vaskrsnuti u poslednji dan.}}


\par }{\PP \VS{41}Tada vikahu Jevreji na Njega što reče:
{\WJ{Ja sam hleb koji siđe s neba.}}

\VS{42}I govorahu: Nije li ovo Isus, sin Josifov, kome mi znamo oca i mater? Kako dakle on govori:
{\WJ{Ja siđoh s neba?}}

\VS{43}Onda Isus odgovori i reče im:
{\WJ{Ne vičite među sobom.}}

\VS{44}{\WJ{Niko ne može doći k meni ako ga ne dovuče Otac koji me posla; i ja ću ga vaskrsnuti u poslednji dan.}}

\VS{45}{\WJ{U prorocima stoji napisano: i biće svi naučeni od Boga. Svaki koji čuje od Oca i nauči, doći će k meni.}}

\VS{46}{\WJ{Ne da je ko video Oca osim Onog koji je od Boga: On vide Oca.}}

\VS{47}{\WJ{Zaista, zaista vam kažem: koji veruje mene ima život večni.}}

\VS{48}{\WJ{Ja sam Hleb života.}}

\VS{49}{\WJ{Očevi vaši jedoše manu u pustinji, i pomreše.}}

\VS{50}{\WJ{Ovo je hleb koji silazi s neba: da koji od Njega jede ne umre.}}

\VS{51}{\WJ{Ja sam hleb živi koji siđe s neba; koji jede od ovog hleba živeće vavek; i hleb koji ću ja dati telo je moje, koje ću dati za život sveta.}}


\par }{\PP \VS{52}A Jevreji se prepirahu među sobom govoreći: Kako može ovaj dati nama telo svoje da jedemo?

\VS{53}A Isus im reče:
{\WJ{Zaista, zaista vam kažem: ako ne jedete telo Sina čovečijeg i ne pijete krv Njegovu, nećete imati život u sebi.}}

\VS{54}{\WJ{Koji jede moje telo i pije moju krv ima život večni, i ja ću ga vaskrsnuti u poslednji dan:}}

\VS{55}{\WJ{Jer je telo moje pravo jelo i krv moja pravo piće.}}

\VS{56}{\WJ{Koji jede moje telo i pije moju krv stoji u meni i ja u njemu.}}

\VS{57}{\WJ{Kao što me posla živi Otac, i ja živim Oca radi; i koji jede mene i on će živeti mene radi.}}

\VS{58}{\WJ{Ovo je hleb koji siđe s neba: ne kao što vaši očevi jedoše manu, i pomreše; koji jede hleb ovaj živeće vavek.}}

\VS{59}Ovo reče u zbornici kad učaše u Kapernaumu.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{60}Tada mnogi od učenika Njegovih koji slušahu rekoše: Ovo je tvrda beseda! Ko je može slušati?

\VS{61}A Isus znajući u sebi da učenici Njegovi viču na to, reče im:
{\WJ{Zar vas ovo sablažnjava?}}

\VS{62}{\WJ{A kad vidite Sina čovečijeg da odlazi gore gde je pre bio?}}

\VS{63}{\WJ{Duh je ono što oživljava; telo ne pomaže ništa. Reči koje vam ja rekoh duh su i život su.}}

\VS{64}{\WJ{Ali imaju neki među vama koji ne veruju.}} Jer znaše Isus od početka koji su što ne veruju, i ko će Ga izdati.

\VS{65}I reče:
{\WJ{Zato vam rekoh da niko ne može doći k meni ako mu ne bude dano od Oca mog.}}


\par }{\PP \VS{66}Od tada mnogi od učenika Njegovih otidoše natrag, i više ne iđahu s Njim.

\VS{67}A Isus reče dvanaestorici:
{\WJ{Da nećete i vi otići?}}

\VS{68}Tada Mu odgovori Simon Petar: Gospode! Kome ćemo ići? Ti imaš reči večnog života.

\VS{69}I mi verovasmo i poznasmo da si Ti Hristos, Sin Boga Živoga.

\VS{70}Isus im odgovori:
{\WJ{Ne izabrah li ja vas dvanaestoricu, i jedan je od vas đavo?}}

\VS{71}A govoraše za Judu Simonova Iskariota, jer Ga on htede izdati, i beše jedan od dvanaestorice.




\par }\Chap{7}{\SH Isus za praznik Senica govori o svojoj nauci, o svom odlasku i o Svetom Duhu. Vladanje naroda i fariseja prema Hristu.
\par }
{\PP \VerseOne{1}I potom hođaše Isus po Galileji; jer po Judeji ne htede da hodi, jer gledahu Jevreji da Ga ubiju.

\VS{2}Beše pak blizu praznik jevrejski, građenje senica.

\VS{3}Tada Mu rekoše braća Njegova: Iziđi odavde i idi u Judeju, da i učenici Tvoji vide dela koja činiš;

\VS{4}jer niko ne čini šta tajno, a sam traži da je poznat. Ako to činiš javi sebe svetu.

\VS{5}Jer ni braća Njegova ne verovahu Ga.

\VS{6}Tada im reče Isus:
{\WJ{Vreme moje još nije došlo, a vreme je vaše svagda gotovo.}}

\VS{7}{\WJ{Ne može svet mrzeti na vas: a na mene mrzi, jer ja svedočim za nj da su dela njegova zla.}}

\VS{8}{\WJ{Vi iziđite na praznik ovaj: ja još neću izići na praznik ovaj, jer se moje vreme još nije navršilo.}}

\VS{9}Rekavši im ovo osta u Galileji.


\par }{\PP \VS{10}A kad iziđoše braća Njegova na praznik, tada i sam iziđe, ne javno nego kao tajno.

\VS{11}A Jevreji Ga tražahu na praznik i govorahu: Gde je on?

\VS{12}I behu za Nj mnoge raspre u narodu: jedni govorahu da je dobar, a drugi: Nije, nego vara narod.

\VS{13}Ali niko ne govoraše javno za Nj od straha jevrejskog.


\par }{\PP \VS{14}Ali odmah u polovini praznika iziđe Isus u crkvu i učaše.

\VS{15}I divljahu se Jevreji govoreći: Kako ovaj zna knjige, a nije se učio?

\VS{16}Tada im odgovori Isus i reče:
{\WJ{Moja nauka nije moja, nego Onog koji me je poslao.}}

\VS{17}{\WJ{Ko hoće Njegovu volju tvoriti, razumeće je li ova nauka od Boga ili ja sam od sebe govorim.}}

\VS{18}{\WJ{Koji govori sam od sebe, slavu svoju traži; a ko traži slavu onog koji ga je poslao, on je istinit i u njemu nema nepravde.}}

\VS{19}{\WJ{Ne dade li Mojsije vama zakon i niko od vas ne živi po zakonu? Zašto tražite da me ubijete?}}

\VS{20}Odgovori narod i reče: Je li đavo u tebi? Ko traži da te ubije?

\VS{21}Odgovori Isus i reče im:
{\WJ{Jedno delo učinih i svi se divite tome.}}

\VS{22}{\WJ{Mojsije vam dade da se obrezujete (ne kao da je od Mojsija nego od otaca); i u subotu obrezujete čoveka.}}

\VS{23}{\WJ{Ako se čovek u subotu obrezuje da se ne pokvari zakon Mojsijev, srdite li se na mene što svega čoveka iscelih u subotu?}}

\VS{24}{\WJ{Ne gledajte ko je ko kad sudite, nego pravedan sud sudite.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{25}Tada govorahu neki od Jerusalimljana: Nije li to onaj kog traže da ubiju?

\VS{26}I gle, kako govori slobodno i ništa mu ne vele: Da ne doznaše naši knezovi da je on zaista Hristos?

\VS{27}Ali ovog znamo otkuda je; a Hristos kad dođe, niko neće znati otkuda je.

\VS{28}Tada Isus povika u crkvi učeći i reče:
{\WJ{I mene poznajete i znate otkuda sam; i sam od sebe ne dođoh, nego ima Istiniti koji me posla, kog vi ne znate.}}

\VS{29}{\WJ{Ja Ga znam, jer sam od Njega i On me posla.}}

\VS{30}Tada gledahu da Ga uhvate; i niko ne metnu na Nj ruke, jer još ne beše došao čas Njegov.

\VS{31}A od naroda mnogi Ga verovaše, i govorahu: Kad dođe Hristos eda li će više čudesa činiti nego Ovaj što čini?


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{32}Čuše fariseji od naroda takav govor za Njega, i poslaše fariseji i glavari sveštenički sluge da Ga uhvate.

\VS{33}Tada reče Isus:
{\WJ{Još sam malo vremena s vama, pa idem k Onome koji me posla.}}

\VS{34}{\WJ{Tražićete me i nećete me naći; i gde sam ja vi ne možete doći.}}

\VS{35}A Jevreji rekoše među sobom: Kuda će ovaj ići da ga mi ne nađemo? Neće li ići među rastrkane Grke, i Grke učiti?

\VS{36}Šta znači ova reč što reče:
{\WJ{Tražićete me i nećete me naći; i gde sam ja vi ne možete doći?}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{37}A u poslednji veliki dan praznika stajaše Isus i vikaše govoreći:
{\WJ{Ko je žedan neka dođe k meni i pije.}}

\VS{38}{\WJ{Koji me veruje, kao što pismo reče, iz njegova tela poteći će reke žive vode.}}

\VS{39}A ovo reče za Duha kog posle primiše oni koji veruju u ime Njegovo: jer Duh Sveti još ne beše na njima, jer Isus još ne beše proslavljen.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{40}A mnogi od naroda čuvši ove reči govorahu: Ovo je zaista prorok.

\VS{41}Drugi govorahu: Ovo je Hristos. A jedni govorahu: Zar će Hristos iz Galileje doći?

\VS{42}Ne kaza li pismo da će Hristos doći od semena Davidovog, i iz sela Vitlejema odakle beše David?

\VS{43}Tako raspra postade u narodu Njega radi.

\VS{44}A neki od njih hteše da Ga uhvate; ali niko ne metnu ruku na Nj.


\par }{\PP \VS{45}Dođoše pak sluge ka glavarima svešteničkim i farisejima; i oni im rekoše: Zašto ga ne dovedoste?

\VS{46}A sluge odgovoriše: Nikad čovek nije tako govorio kao ovaj čovek.

\VS{47}Tada im odgovoriše fariseji: Zar se i vi prevariste?

\VS{48}Verova li ga ko od knezova ili od fariseja?

\VS{49}Nego narod ovaj, koji ne zna zakon, proklet je.

\VS{50}Reče im Nikodim što dolazi k Njemu noću, koji beše jedan od njih:

\VS{51}Eda li zakon naš sudi čoveku dokle ga najpre ne sasluša i dozna šta čini?

\VS{52}Odgovoriše mu i rekoše: Nisi li i ti iz Galileje? Razgledaj i vidi da prorok iz Galileje ne dolazi.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{53}I otidoše svaki svojoj kući.




\par }\Chap{8}{\SH Preljubočinica. Isus videlo svetu. Govor protiv jevrejskog neverovanja.
\par }
{\PP \VerseOne{1}A Isus otide na goru maslinsku.

\VS{2}A ujutru opet dođe u crkvu, i sav narod iđaše k Njemu; i sedavši učaše ih.

\VS{3}A književnici i fariseji dovedoše k Njemu ženu uhvaćenu u preljubi, i postavivši je na sredu

\VS{4}rekoše Mu: Učitelju! Ova je žena uhvaćena sad u preljubi;

\VS{5}a Mojsije nam u zakonu zapovedi da takve kamenjem ubijamo; a ti šta veliš?

\VS{6}Ovo, pak, rekoše kušajući Ga da bi Ga imali za šta okriviti. A Isus saže se dole i pisaše prstom po zemlji (ne gledajući na njih).

\VS{7}A kad Ga jednako pitahu, ispravi se i reče im:
{\WJ{Koji je među vama bez greha neka najpre baci kamen na nju.}}

\VS{8}Pa se opet saže dole i pisaše po zemlji.

\VS{9}A kad oni to čuše, i pokarani budući od svoje savesti izlažahu jedan za drugim počevši od starešina do poslednjih; i osta Isus sam i žena stojeći na sredi.

\VS{10}A kad se Isus ispravi, i ne videvši ni jednog do samu ženu, reče joj:
{\WJ{Ženo! Gde su oni što te tužahu? Nijedan te ne osudi?}}

\VS{11}A ona reče: Nijedan, Gospode! A Isus joj reče:
{\WJ{Ni ja te ne osuđujem, idi, i odsele više ne greši.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{12}Isus im, pak, opet reče:
{\WJ{Ja sam videlo svetu: ko ide za mnom neće hoditi po tami, nego će imati videlo života.}}

\VS{13}Tada Mu rekoše fariseji: Ti sam za sebe svedočiš: svedočanstvo tvoje nije istinito.

\VS{14}Isus odgovori i reče im:
{\WJ{Ako ja svedočim sam za sebe istinito je svedočanstvo moje: jer znam otkuda dođoh i kuda idem; a vi ne znate otkuda dolazim i kuda idem.}}

\VS{15}{\WJ{Vi sudite po telu, ja ne sudim nikome.}}

\VS{16}{\WJ{I ako sudim ja, sud je moj prav: jer nisam sam, nego ja i Otac koji me posla.}}

\VS{17}{\WJ{A i u zakonu vašem stoji napisano da je svedočanstvo dvojice ljudi istinito.}}

\VS{18}{\WJ{Ja sam koji svedočim sam za sebe, i svedoči za mene Otac koji me posla.}}

\VS{19}Tada Mu govorahu: Gde je otac tvoj? Isus odgovori:
{\WJ{Ni mene znate ni Oca mog; kad biste znali mene, znali biste i Oca mog.}}

\VS{20}Ove reči reče Isus kod hazne Božije kad učaše u crkvi; i niko Ga ne uhvati, jer još ne beše došao čas Njegov.


\par }{\PP \VS{21}A Isus im opet reče:
{\WJ{Ja idem, i tražićete me; i pomrećete u svom grehu; kud ja idem vi ne možete doći.}}

\VS{22}Tada rekoše Jevreji: Da se neće sam ubiti, što govori:
{\WJ{Kud ja idem vi ne možete doći?}}

\VS{23}I reče im:
{\WJ{Vi ste od nižih, ja sam od viših; vi ste od ovog sveta, ja nisam od ovog sveta.}}

\VS{24}{\WJ{Tako vam kazah da ćete pomreti u gresima svojim; jer ako ne uzverujete da sam ja, pomrećete u gresima svojim.}}

\VS{25}Tada Mu govorahu: Ko si ti? I reče im Isus:
{\WJ{Početak, kako vam i kažem.}}

\VS{26}{\WJ{Mnogo imam za vas govoriti i suditi; ali Onaj koji me posla istinit je, i ja ono govorim svetu što čuh od Njega.}}

\VS{27}Ne razumeše, dakle, da im govoraše za Oca.

\VS{28}A Isus im reče:
{\WJ{Kad podignete Sina čovečijeg, onda ćete doznati da sam ja, i da ništa sam od sebe ne činim; nego kako me nauči Otac moj onako govorim.}}

\VS{29}{\WJ{I Onaj koji me posla sa mnom je. Ne ostavi Otac mene samog; jer ja svagda činim šta je Njemu ugodno.}}

\VS{30}Kad ovo govoraše, mnogi Ga verovaše.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{31}Tada Isus govoraše onim Jevrejima koji Mu verovaše:
{\WJ{Ako vi ostanete na mojoj besedi, zaista ćete biti učenici moji,}}

\VS{32}{\WJ{i poznaćete istinu, i istina će vas izbaviti.}}

\VS{33}Odgovoriše i rekoše Mu: Mi smo seme Avraamovo, i nikome nismo robovali nikad; kako ti govoriš da ćemo se izbaviti?


\par }{\PP \VS{34}Isus im odgovori:
{\WJ{Zaista, zaista vam kažem da je svaki koji čini greh rob grehu.}}

\VS{35}{\WJ{A rob ne ostaje u kući vavek, sin ostaje vavek.}}

\VS{36}{\WJ{Ako vas, dakle, Sin izbavi, zaista ćete biti izbavljeni.}}

\VS{37}{\WJ{Znam da ste seme Avraamovo; ali gledate da me ubijete, jer moja beseda ne može u vas da stane.}}

\VS{38}{\WJ{Ja govorim šta videh od Oca svog; i vi tako činite šta videste od oca svog.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{39}Odgovoriše i rekoše Mu: Otac je naš Avraam. Isus im reče:
{\WJ{Kad biste vi bili deca Avraamova, činili biste dela Avraamova.}}

\VS{40}{\WJ{A sad gledate mene da ubijete, čoveka koji vam istinu kazah koju čuh od Boga: Tako Avraam nije činio.}}

\VS{41}{\WJ{Vi činite dela oca svog.}} Tada Mu rekoše: Mi nismo rođeni od kurvarstva: jednog Oca imamo, Boga.

\VS{42}A Isus im reče:
{\WJ{Kad bi Bog bio vaš Otac, ljubili biste mene; jer ja od Boga iziđoh i dođoh; jer ne dođoh sam od sebe, nego me On posla.}}

\VS{43}{\WJ{Zašto ne razumete govor moj? Jer ne možete reči moje da slušate.}}

\VS{44}{\WJ{Vaš je otac đavo; i slasti oca svog hoćete da činite: on je krvnik ljudski od početka, i ne stoji na istini; jer nema istine u njemu; kad govori laž, svoje govori: jer je laža i otac laži.}}

\VS{45}{\WJ{A meni ne verujete, jer ja istinu govorim.}}

\VS{46}{\WJ{Koji me od vas kori za greh? Ako li istinu govorim, zašto mi vi ne verujete?}}

\VS{47}{\WJ{Ko je od Boga reči Božije sluša; zato vi ne slušate, jer niste od Boga.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{48}Tada odgovoriše Jevreji i rekoše Mu: Ne govorimo li mi pravo da si ti Samarjanin, i da je đavo u tebi.

\VS{49}Isus odgovori:
{\WJ{U meni đavola nema, nego poštujem Oca svog; a vi mene sramotite.}}

\VS{50}{\WJ{A ja ne tražim slave svoje; ima koji traži i sudi.}}

\VS{51}{\WJ{Zaista, zaista vam kažem: ko održi reč moju neće videti smrt doveka.}}

\VS{52}Tada Mu rekoše Jevreji: Sad videsmo da je đavo u tebi: Avraam umre i proroci, a ti govoriš:
{\WJ{Ko održi reč moju neće okusiti smrt doveka.}}

\VS{53}Eda li si ti veći od oca našeg Avraama, koji umre? I proroci pomreše: ko se ti sam gradiš?

\VS{54}Isus odgovori:
{\WJ{Ako se ja sam slavim, slava je moja ništa: Otac je moj koji me slavi, za kog vi govorite da je vaš Bog.}}

\VS{55}{\WJ{I ne poznajete Ga, a ja Ga znam; i ako kažem da Ga ne znam biću laža kao vi. Nego Ga znam, i reč Njegovu držim.}}

\VS{56}{\WJ{Avraam, otac vaš, bio je rad da vidi dan moj; i vide, i obradova se.}}

\VS{57}Tada Mu rekoše Jevreji: Još ti nema pedeset godina, i Avraama li si video?

\VS{58}A Isus im reče:
{\WJ{Zaista, zaista vam kažem: Ja sam pre nego se Avraam rodio.}}

\VS{59}Tada uzeše kamenje da bace na Nj; a Isus se sakri, i izađe iz crkve prošavši između njih i otide tako.




\par }\Chap{9}{\SH Isceljenje slepog od rođenja u Subotu. Fariseji ispituju isceljenog.
\par }
{\PP \VerseOne{1}I prolazeći vide čoveka slepog od rođenja.

\VS{2}I zapitaše Ga učenici Njegovi govoreći: Ravi! Ko sagreši, ili ovaj ili roditelji njegovi, te se rodi slep?

\VS{3}Isus odgovori:
{\WJ{Ni on sagreši ni roditelji njegovi, nego da se jave dela Božija na njemu.}}

\VS{4}{\WJ{Meni valja raditi dela Onog koji me posla dok je dan: doći će noć kad niko ne može raditi.}}

\VS{5}{\WJ{Dok sam na svetu videlo sam svetu.}}

\VS{6}Rekavši ovo pljunu na zemlju i načini kao od pljuvačke, i pomaza kalom oči slepome,

\VS{7}i reče:
{\WJ{Idi umij se u banji siloamskoj}} (koje znači poslan). Otide, dakle, i umi se, i dođe gledajući.


\par }{\PP \VS{8}A susedi i koji ga behu videli pre da beše slep govorahu: Nije li ovo onaj što seđaše i prošaše?

\VS{9}Jedni govorahu: On je; a drugi: Nalik je na nj. A on govoraše: Ja sam.

\VS{10}Tada mu govorahu: Kako ti se otvoriše oči?

\VS{11}On odgovori i reče: Čovek koji se zove Isus načini kao, i pomaza oči moje, i reče mi:
{\WJ{Idi u banju siloamsku i umij se.}} A kad otidoh i umih se, progledah.

\VS{12}Tada mu rekoše: Gde je on? Reče: Ne znam.


\par }{\PP \VS{13}Tada ga povedoše k farisejima, onog što beše nekad slep.

\VS{14}A beše subota kad načini Isus kao i otvori mu oči.

\VS{15}Tada ga opet pitahu i fariseji kako progleda. A on im reče: Kao metnu mi na oči, i umih se i vidim.

\VS{16}Tada govorahu neki od fariseja: Nije ovaj čovek od Boga jer ne svetkuje subote. Drugi govorahu: Kako može čovek grešan takva čudesa činiti? I posta raspra među njima.

\VS{17}Rekoše, dakle, opet slepcu: Šta kažeš ti za njega što ti otvori oči tvoje? A on reče: Prorok je.


\par }{\PP \VS{18}Tada Jevreji ne verovaše za njega da beše slep i progleda, dok ne dozvaše roditelje onog što je progledao,

\VS{19}i zapitaše ih govoreći: Je li ovo vaš sin za koga vi govorite da se rodi slep? Kako, dakle, sad vidi?

\VS{20}A roditelji njegovi odgovoriše im i rekoše: Znamo da je ovo sin naš i da se rodi slep,

\VS{21}a kako sad vidi ne znamo: ili ko mu otvori oči mi ne znamo; on je veliki, pitajte njega, neka sam kaže za sebe.

\VS{22}Ovo rekoše roditelji njegovi, jer se bojahu Jevreja; jer se Jevreji behu dogovorili da bude isključen iz zbornice ko Ga prizna za Hrista.

\VS{23}Zato rekoše roditelji njegovi: On je veliki, pitajte njega.


\par }{\PP \VS{24}Tada, po drugi put dozvaše čoveka koji je bio slep i rekoše mu: Daj Bogu slavu; mi znamo da je čovek ovaj grešan.

\VS{25}A on odgovori i reče: Je li grešan ne znam; samo znam da ja bejah slep, a sad vidim.

\VS{26}Tada mu opet rekoše: Šta ti učini, kako otvori oči tvoje?

\VS{27}Odgovori im: Ja vam već kazah, i ne slušaste; šta ćete opet slušati? Već ako i vi hoćete učenici njegovi da budete?

\VS{28}A oni ga ukoriše, i rekoše mu: Ti si učenik njegov, a mi smo učenici Mojsijevi.

\VS{29}Mi znamo da s Mojsijem govori Bog; a ovog ne znamo otkuda je.

\VS{30}A čovek odgovori i reče im: To i jeste za čudo što vi ne znate otkud je, a On otvori oči moje.

\VS{31}A znamo da Bog ne sluša grešnika; nego ako ko poštuje Boga i volju Njegovu tvori, onog sluša.

\VS{32}Otkako je sveta nije čuveno da ko otvori oči rođenom slepcu.

\VS{33}Kad On ne bi bio od Boga ne bi mogao ništa činiti.

\VS{34}Odgovoriše i rekoše mu: Ti si se rodio sav u gresima, pa zar ti nas da učiš? I isteraše ga napolje.


\par }{\PP \VS{35}Isus ču da ga isteraše napolje; i našavši ga reče mu:
{\WJ{Veruješ li ti Sina Božijeg?}}

\VS{36}On odgovori i reče: Ko je, Gospode, da Ga verujem?

\VS{37}A Isus mu reče:
{\WJ{I video si ga, i koji govori s tobom on je.}}

\VS{38}A on reče: Verujem Gospode! I pokloni Mu se.

\VS{39}I reče Isus:
{\WJ{Ja dođoh na sud na ovaj svet, da vide koji ne vide, i koji vide da postanu slepi.}}

\VS{40}I čuše ovo neki od fariseja koji behu s Njim, i rekoše Mu: Eda li smo mi slepi?

\VS{41}Reče im Isus:
{\WJ{Kada biste bili slepi ne biste imali greha, a sad govorite da vidite, tako vaš greh ostaje.}}




\par }\Chap{10}{\SH O dobrom pastiru i njegovom stadu.
\par }
{\PP \VerseOne{1}{\WJ{Zaista, zaista vam kažem: ko ne ulazi na vrata u tor ovčiji nego prelazi na drugom mestu on je lupež i hajduk;}}

\VS{2}{\WJ{a koji ulazi na vrata jeste pastir ovcama.}}

\VS{3}{\WJ{Njemu vratar otvara, i ovce glas njegov slušaju, i svoje ovce zove po imenu, i izgoni ih;}}

\VS{4}{\WJ{i kad svoje ovce istera, ide pred njima, i ovce idu za njim, jer poznaju glas njegov.}}

\VS{5}{\WJ{A za tuđinom neće da idu, nego beže od njega, jer ne poznaju glas tuđi.}}

\VS{6}Ovu priču kaza im Isus, ali oni ne razumeše šta to beše što im kaza.


\par }{\PP \VS{7}Tada im reče Isus opet:
{\WJ{Zaista, zaista vam kažem: ja sam vrata k ovcama.}}

\VS{8}{\WJ{Svi koliko ih god dođe pre mene lupeži su i hajduci; ali ih ovce ne poslušaše.}}

\VS{9}{\WJ{Ja sam vrata; ko uđe kroza me spašće se, i ući će i izići će, i pašu će naći.}}

\VS{10}{\WJ{Lupež ne dolazi nizašta drugo nego da ukrade i ubije i pogubi; ja dođoh da imaju život i izobilje.}}

\VS{11}{\WJ{Ja sam pastir dobri; pastir dobri dušu svoju polaže za ovce.}}

\VS{12}{\WJ{A najamnik, koji nije pastir, kome nisu ovce svoje, vidi vuka gde ide, i ostavlja ovce, i beži: i vuk zgrabi ovce i raspudi ih;}}

\VS{13}{\WJ{a najamnik beži, jer je najamnik i ne mari za ovce.}}

\VS{14}{\WJ{Ja sam pastir dobri i znam svoje, i moje mene znaju.}}

\VS{15}{\WJ{Kao što mene zna Otac i ja znam Oca; i dušu svoju polažem za ovce.}}

\VS{16}{\WJ{I druge ovce imam koje nisu iz ovog tora, i one mi valja dovesti; i čuće glas moj, i biće jedno stado i jedan pastir.}}

\VS{17}{\WJ{Zato me Otac ljubi, jer ja dušu svoju polažem da je opet uzmem.}}

\VS{18}{\WJ{Niko je ne otima od mene, nego je ja sam od sebe polažem. Vlast imam položiti je i vlast imam uzeti je opet. Ovu sam zapovest primio od Oca svog.}}


\par }{\PP \VS{19}Tada opet posta raspra među Jevrejima za ove reči.

\VS{20}Mnogi od njih govorahu: U njemu je đavo, i poludeo je; šta ga slušate?

\VS{21}Drugi govorahu: Ove reči nisu ludoga; zar može đavo slepima oči otvarati?


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{22}A beše tada praznik obnovljenja u Jerusalimu, i beše zima.

\VS{23}I hodaše Isus u crkvi po tremu Solomunovom.

\VS{24}A Jevreji Ga opkoliše, i govorahu Mu: Dokle ćeš mučiti duše naše? Ako si ti Hristos, kaži nam slobodno.

\VS{25}Isus im odgovori:
{\WJ{Ja vam kazah, pa ne verujete. Dela koja tvorim ja u ime Oca svog ona svedoče za me.}}

\VS{26}{\WJ{Ali vi ne verujete; jer niste od mojih ovaca, kao što vam kazah.}}

\VS{27}{\WJ{Ovce moje slušaju glas moj, i ja poznajem njih, i za mnom idu.}}

\VS{28}{\WJ{I ja ću im dati život večni, i nikad neće izginuti, i niko ih neće oteti iz ruke moje.}}

\VS{29}{\WJ{Otac moj koji mi ih dade veći je od svih; i niko ih ne može oteti iz ruke Oca mog.}}

\VS{30}{\WJ{Ja i Otac jedno smo.}}


\par }{\PP \VS{31}A Jevreji opet uzeše kamenje da Ga ubiju.

\VS{32}Isus im odgovori:
{\WJ{Mnoga vam dobra dela javih od Oca svog; za koje od onih dela bacate kamenje na me?}}

\VS{33}Odgovoriše Mu Jevreji govoreći: Za dobro delo ne bacamo kamenje na te, nego za hulu na Boga, što ti, čovek budući, gradiš se Bog.

\VS{34}Isus im odgovori:
{\WJ{Ne stoji li napisano u zakonu vašem: Ja rekoh: bogovi ste?}}

\VS{35}{\WJ{Ako one nazva bogovima kojima reč Božija bi, i pismo se ne može pokvariti;}}

\VS{36}{\WJ{kako vi govorite Onome kog Otac posveti i posla na svet: Hulu na Boga govoriš, što rekoh: Ja sam Sin Božji?}}

\VS{37}{\WJ{Ako ne tvorim dela Oca svog ne verujte mi.}}

\VS{38}{\WJ{Ako li tvorim, ako meni i ne verujete, delima mojim verujte, da poznate i verujete da je Otac u meni i ja u Njemu.}}

\VS{39}Tada opet gledahu da Ga uhvate; ali im se izmače iz ruku.


\par }{\PP \VS{40}I otide opet preko Jordana na ono mesto gde Jovan pre krštavaše; i osta onde.

\VS{41}I mnogi dođoše k Njemu i govorahu: Jovan ne učini ni jednog čuda, ali sve što kaza Jovan za Ovog istina beše.

\VS{42}I mnogi verovaše Ga onde.




\par }\Chap{11}{\SH Lazarevo vaskrsenje. Poglavari sveštenički dogovaraju se da ubiju Isusa.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Beše pak jedan bolesnik, Lazar iz Vitanije iz sela Marije i Marte, sestre njene.

\VS{2}(A Marija, koje brat Lazar bolovaše, beše ona što pomaza Gospoda mirom i otre noge Njegove svojom kosom.)

\VS{3}Onda poslaše sestre k Njemu govoreći: Gospode! Gle, onaj koji Ti je mio bolestan je.

\VS{4}A kad ču Isus, reče:
{\WJ{Ova bolest nije na smrt, nego na slavu Božiju, da se proslavi Sin Božji s nje.}}


\par }{\PP \VS{5}A Isus ljubljaše Martu i sestru njenu i Lazara.

\VS{6}A kad ču da je bolestan, tada osta dva dana na onom mestu gde beše.

\VS{7}A potom reče učenicima:
{\WJ{Hajdemo opet u Judeju.}}

\VS{8}Učenici Mu rekoše: Ravi! Sad Judejci htedoše da Te ubiju kamenjem, pa opet hoćeš da ideš onamo?

\VS{9}Isus odgovori:
{\WJ{Nije li dvanaest sahata u danu? Ko danju ide ne spotiče se, jer vidi videlo ovog sveta;}}

\VS{10}{\WJ{a ko ide noću spotiče se, jer nema videla u njemu.}}

\VS{11}Ovo kaza, i potom im reče:
{\WJ{Lazar, naš prijatelj, zaspa; nego idem da ga probudim.}}

\VS{12}Onda Mu rekoše učenici Njegovi: Gospode! Ako je zaspao, ustaće.

\VS{13}A Isus im reče za smrt njegovu, a oni mišljahu da govori za spavanje sna.

\VS{14}Tada im Isus kaza upravo:
{\WJ{Lazar umre.}}

\VS{15}{\WJ{I milo mi je vas radi što nisam bio onamo da verujete; nego hajdemo k njemu.}}

\VS{16}Onda Toma, koji se zvaše Blizanac, reče učenicima: Hajdemo i mi da pomremo s njim.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{17}A kad dođe Isus nađe ga, a on već četiri dana u grobu.

\VS{18}(A Vitanija beše blizu Jerusalima oko petnaest potrkališta.)

\VS{19}I mnogi od Judejaca behu došli k Marti i Mariji da ih teše za bratom njihovim.

\VS{20}Kad Marta dakle ču da Isus ide, izađe preda Nj, a Marija seđaše doma.

\VS{21}Onda reče Marta Isusu: Gospode! Da si Ti bio ovde ne bi moj brat umro.

\VS{22}A i sad znam da šta zaišteš u Boga daće ti Bog.

\VS{23}Isus joj reče:
{\WJ{Brat će tvoj ustati.}}

\VS{24}Marta Mu reče: Znam da će ustati o vaskrsenju, u poslednji dan.

\VS{25}A Isus joj reče:
{\WJ{Ja sam vaskrsenje i život; koji veruje mene ako i umre živeće.}}

\VS{26}{\WJ{I nijedan koji živi i veruje mene neće umreti vavek. Veruješ li ovo?}}

\VS{27}Reče Mu: Da, Gospode! Ja verovah da si Ti Hristos, Sin Božji koji je trebalo da dođe na svet.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{28}I ovo rekavši otide te zovnu tajno Mariju, sestru svoju govoreći: Učitelj je došao, i zove te.

\VS{29}A ona kad ču, usta brzo i otide k Njemu.

\VS{30}Jer Isus još ne beše došao u selo, nego beše na onom mestu gde Ga srete Marta.

\VS{31}A Judejci onda koji behu s njom u kući i tešahu je, kad videše Mariju da brzo usta i iziđe, pođoše za njom govoreći da ide na grob da plače onamo.

\VS{32}A Marija kako dođe gde beše Isus, i vide Ga, pade na noge Njegove govoreći Mu: Gospode! Da si Ti bio ovde, ne bi umro moj brat.

\VS{33}Onda Isus kad je vide gde plače, i gde plaču Judejci koji dođoše s njom, zgrozi se u duhu, i sam postade žalostan.

\VS{34}I reče:
{\WJ{Gde ste ga metnuli?}} Rekoše Mu: Gospode! Hajde da vidiš.

\VS{35}Udariše suze Isusu.

\VS{36}Onda Judejci govorahu: Gledaj kako ga ljubljaše,

\VS{37}a neki od njih rekoše: Ne mogaše li ovaj koji otvori oči slepcu učiniti da i ovaj ne umre?


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{38}A Isus opet se zgrozi u sebi, i dođe na grob; a beše pećina, i kamen ležaše na njoj.

\VS{39}Isus reče:
{\WJ{Uzmite kamen.}} Reče Mu Marta, sestra onog što je umro: Gospode! Već smrdi; jer su četiri dana kako je umro.

\VS{40}Isus joj reče:
{\WJ{Ne rekoh li ti da ako veruješ videćeš slavu Božju?}}

\VS{41}Uzeše, dakle, kamen gde ležaše mrtvac; a Isus podiže oči gore, i reče:
{\WJ{Oče! Hvala Ti što si me uslišio.}}

\VS{42}{\WJ{A ja znadoh da me svagda slušaš; nego rekoh naroda radi koji ovde stoji, da veruju da si me Ti poslao.}}

\VS{43}I ovo rekavši zovnu glasno:
{\WJ{Lazare! Iziđi napolje.}}

\VS{44}I iziđe mrtvac obavit platnom po rukama i po nogama, i lice njegovo ubrusom povezano. Isus im reče:
{\WJ{Razrešite ga i pustite nek ide.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{45}Onda mnogi od Judejaca koji behu došli k Mariji i videše šta učini Isus, verovaše Ga.

\VS{46}A neki od njih otidoše k farisejima i kazaše im šta učini Isus.

\VS{47}Onda glavari sveštenički i fariseji sabraše skupštinu, i govorahu: Šta ćemo činiti? Čovek ovaj čini mnoga čudesa.

\VS{48}Ako ga ostavimo tako, svi će ga verovati; pa će doći Rimljani i uzeti nam zemlju i narod.

\VS{49}A jedan od njih, po imenu Kajafa, koji one godine beše poglavar sveštenički, reče im: Vi ne znate ništa;

\VS{50}i ne mislite da je nama bolje da jedan čovek umre za narod, negoli da narod sav propadne.

\VS{51}A ovo ne reče sam od sebe, nego, budući poglavar sveštenički one godine, proreče da Isusu valja umreti za narod;

\VS{52}i ne samo za narod, nego da i rasejanu decu Božiju skupi ujedno.

\VS{53}Od toga, dakle, dana dogovoriše se da Ga ubiju.


\par }{\PP \VS{54}A Isus više ne hođaše javno po Judejcima, nego odande otide u kraj blizu pustinje u grad po imenu Jefrem, i onde hođaše s učenicima svojim.


\par }{\PP \VS{55}A beše blizu pasha jevrejska, i mnogi iz onog kraja dođoše u Jerusalim pre pashe da se očiste.

\VS{56}Tada tražahu Isusa, i stojeći u crkvi govorahu među sobom: Šta mislite vi zašto ne dolazi na praznik?

\VS{57}A glavari sveštenički i fariseji izdaše zapovest ako Ga ko opazi gde je, da javi da Ga uhvate.




\par }\Chap{12}{\SH Isusovo pomazanje u Vitaniji. Ulazak u Jerusalim. O Njegovoj smrti. Glas s Neba. Neverovanje Jevreja.
\par }
{\PP \VerseOne{1}A Isus pre pashe na šest dana dođe u Vitaniju gde beše Lazar što umre, koga podiže iz mrtvih.

\VS{2}Onde Mu, pak, zgotoviše večeru, i Marta služaše, a i Lazar seđaše s njim za trpezom;

\VS{3}a Marija uzevši litru pravog nardovog mnogocenog mira pomaza noge Isusove, i otre kosom svojom noge Njegove; a kuća se napuni mirisa od mira.

\VS{4}Onda reče jedan od učenika Njegovih, Juda Simonov Iskariotski, koji Ga posle izdade:

\VS{5}Zašto se ovo miro ne prodade za trista groša i ne dade siromasima?

\VS{6}A ovo ne reče što se staraše za siromahe, nego što beše lupež, i imaše kovčežić, i nošaše što se metaše u nj.

\VS{7}A Isus reče:
{\WJ{Ne dirajte u nju; ona je to dohranila za dan mog pogreba;}}

\VS{8}{\WJ{jer siromahe svagda imate sa sobom, a mene nemate svagda.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{9}Razume, pak, mnogi narod iz Judeje da je onde i dođoše ne samo Isusa radi nego i da vide Lazara kog podiže iz mrtvih.

\VS{10}A glavari sveštenički dogovoriše se da i Lazara ubiju;

\VS{11}jer mnogi njega radi iđahu iz Judeje i verovahu Isusa.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{12}A sutradan, mnogi od naroda koji beše došao na praznik, čuvši da Isus ide u Jerusalim

\VS{13}uzeše grane od finika i iziđoše Mu na susret, i vikahu govoreći: Osana! Blagosloven koji ide u ime Gospodnje, car Izrailjev.

\VS{14}A Isus našavši magare usede na nj, kao što je pisano:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{15}Ne boj se kćeri Sionova,

\par }{\Q evo car tvoj ide

\par }{\QB sedeći na magaretu.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{16}Ali ovo učenici Njegovi ne razumeše pre: nego kad se proslavi Isus onda se opomenuše da ovo beše za Njega pisano, i ovo Mu učiniše.

\VS{17}A narod svedočaše koji beše pre s Njim kad Lazara izazva iz groba i podiže ga iz mrtvih.

\VS{18}Zato Ga i srete narod, jer čuše da On učini ovo čudo.

\VS{19}A fariseji govorahu među sobom: Vidite da ništa ne pomaže? Gle, svet ide za njim.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{20}A behu neki Grci koji behu došli na praznik da se mole Bogu.

\VS{21}Oni dakle pristupiše k Filipu, koji beše iz Vitsaide galilejske, i moljahu ga govoreći: Gospodine! Mi bismo hteli da vidimo Isusa.

\VS{22}Dođe Filip i kaza Andriji, a Andrija i Filip opet kazaše Isusu.

\VS{23}A Isus odgovori im govoreći:
{\WJ{Dođe čas da se proslavi Sin čovečiji.}}

\VS{24}{\WJ{Zaista, zaista vam kažem: Ako zrno pšenično padnuvši na zemlju ne umre, ono jedno ostane; ako li umre mnogo roda rodi;}}

\VS{25}{\WJ{koji ljubi dušu svoju izgubiće je, a ko mrzi na dušu svoju na ovom svetu, sačuvaće je za život večni.}}

\VS{26}{\WJ{Ko meni služi, za mnom nek ide, i gde sam ja onde i sluga moj nek bude; i ko meni služi onog će poštovati Otac moj.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{27}{\WJ{Sad je duša moja žalosna; i šta da kažem? Oče! Sačuvaj me od ovog časa; ali za to dođoh na čas ovaj.}}

\VS{28}{\WJ{Oče! Proslavi ime svoje!}} Tada glas dođe s neba: I proslavio sam i opet ću proslaviti.

\VS{29}A kad ču narod koji stajaše, govorahu: Grom zagrmi; a drugi govorahu: Anđeo mu govori.

\VS{30}Isus odgovori i reče:
{\WJ{Ovaj glas ne bi mene radi nego naroda radi.}}

\VS{31}{\WJ{Sad je sud ovom svetu; sad će biti isteran knez ovog sveta napolje.}}

\VS{32}{\WJ{I kad ja budem podignut od zemlje, sve ću privući k sebi.}}

\VS{33}A ovo govoraše da pokaže kakvom će smrti umreti.

\VS{34}Narod Mu odgovori: Mi čusmo iz zakona da će Hristos ostati vavek; kako ti govoriš da se sinu čovečijem valja podignuti? Ko je taj sin čovečiji?

\VS{35}A Isus im reče:
{\WJ{Još je malo vremena videlo s vama; hodite dok videlo imate da vas tama ne obuzme; jer ko hodi po tami ne zna kuda ide.}}

\VS{36}{\WJ{Dok videlo imate verujte videlo, da budete sinovi videla.}}

\par }{\BB \par }
{\PP Rekavši ovo Isus otide i sakri se od njih.

\VS{37}Ako je i činio tolika čudesa pred njima, opet Ga ne verovahu;

\VS{38}da se zbude reč Isaije proroka koji reče: Gospode! Ko verova govorenju našem? I ruka Gospodnja kome se otkri?


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{39}Zato ne mogahu verovati, jer opet reče Isaija:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{40}Zaslepio je oči njihove

\par }{\QB i okamenio srca njihova,

\par }{\Q da ne vide očima

\par }{\QB ni srcem razumeju,

\par }{\QB i ne obrate se da ih iscelim.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{41}Ovo reče Isaija kad vide slavu Njegovu i govori za Njega.

\VS{42}Ali opet i od knezova mnogi Ga verovaše; nego radi fariseja ne priznavahu, da ne bi bili izgnani iz zbornice;

\VS{43}jer im većma omile slava ljudska nego slava Božija.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{44}A Isus povika i reče:
{\WJ{Ko mene veruje ne veruje mene, nego Onog koji me posla;}}

\VS{45}{\WJ{i ko vidi mene, vidi Onog koji me posla.}}

\VS{46}{\WJ{Ja dođoh videlo na svet, da nijedan koji me veruje ne ostane u tami.}}

\VS{47}{\WJ{I ko čuje moje reči i ne veruje, ja mu neću suditi; jer ja ne dođoh da sudim svetu, nego da spasem svet.}}

\VS{48}{\WJ{Koji se odreče mene, i ne prima reči moje, ima sebi sudiju: reč koju ja govorih ona će mu suditi u poslednji dan;}}

\VS{49}{\WJ{jer ja od sebe ne govorih, nego Otac koji me posla On mi dade zapovest šta ću kazati i šta ću govoriti.}}

\VS{50}{\WJ{I znam da je zapovest Njegova život večni. Šta ja dakle govorim onako govorim kao što mi reče Otac.}}




\par }\Chap{13}{\SH Pranje nogu. Isus pokazuje izdajnika. Nova zapovest o ljubavi. Isus proriče Petrovo odricanje.
\par }
{\PP \VerseOne{1}A pred praznik pashe znajući Isus da Mu dođe čas da pređe iz ovog sveta k Ocu, kako je ljubio svoje koji behu na svetu, do kraja ih ljubi.

\VS{2}I po večeri, kad već đavo beše metnuo u srce Judi Simonovu Iskariotskom da Ga izda,

\VS{3}znajući Isus da Mu sve Otac dade u ruke, i da od Boga iziđe, i k Bogu ide,

\VS{4}ustade od večere, i skide svoje haljine, i uze ubrus te se zapreže;

\VS{5}potom usu vodu u umivaonicu, i poče prati noge učenicima i otirati ubrusom kojim beše zapregnut.

\VS{6}Onda dođe k Simonu Petru, i on Mu reče: Gospode! Zar Ti moje noge da opereš?

\VS{7}Isus odgovori i reče mu:
{\WJ{Šta ja činim ti sad ne znaš, ali ćeš posle doznati.}}

\VS{8}Reče Mu Petar: Nikad Ti nećeš oprati moje noge. Isus mu odgovori:
{\WJ{Ako te ne operem nemaš deo sa mnom.}}

\VS{9}Reče Mu Simon Petar: Gospode! Ne samo noge moje, nego i ruke i glavu.

\VS{10}Isus mu reče:
{\WJ{Opranom ne treba do samo noge oprati, jer je sav čist; i vi ste čisti, ali ne svi.}}

\VS{11}Jer znaše izdajnika svog, zato reče:
{\WJ{Niste svi čisti.}}


\par }{\PP \VS{12}A kad im opra noge, uze haljine svoje, i sedavši opet za trpezu reče im:
{\WJ{Znate li šta ja učinih vama?}}

\VS{13}{\WJ{Vi zovete mene učiteljem i Gospodom; i pravo velite: jer jesam.}}

\VS{14}{\WJ{Kad dakle ja oprah vama noge, Gospod i učitelj, i vi ste dužni jedan drugom prati noge.}}

\VS{15}{\WJ{Jer ja vam dadoh ugled da i vi tako činite kao što ja vama učinih.}}

\VS{16}{\WJ{Zaista, zaista vam kažem: Nije sluga veći od gospodara svog, niti je poslanik veći od onog koji ga je poslao.}}

\VS{17}{\WJ{Kad ovo znate, blago vama ako ga izvršujete.}}

\VS{18}{\WJ{Ne govorim za sve vas, jer ja znam koje izabrah; nego da se zbude pismo: Koji sa mnom hleb jede podiže petu svoju na me.}}

\VS{19}{\WJ{Sad vam kažem pre nego se zbude, da kad se zbude, verujete da sam ja.}}

\VS{20}{\WJ{Zaista, zaista vam kažem: Koji prima onog koga pošaljem mene prima; a ko prima mene prima Onog koji me posla.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{21}Rekavši ovo Isus posta žalostan u duhu, i posvedoči i reče:
{\WJ{Zaista, zaista vam kažem: Jedan između vas izdaće me.}}

\VS{22}Onda se učenici zgledahu među sobom, i čuđahu se za koga govori.

\VS{23}A jedan od učenika Njegovih, kog Isus ljubljaše, seđaše za trpezom na krilu Isusovom.

\VS{24}Onda namaže na njega Simon Petar da zapita ko bi to bio za koga govori.

\VS{25}A on leže na prsi Isusove i reče Mu: Gospode! Ko je to?

\VS{26}Isus odgovori:
{\WJ{Onaj je kome ja umočivši zalogaj dam.}} I umočivši zalogaj dade Judi Simonovom Iskariotskom.

\VS{27}I po zalogaju tada uđe u njega sotona. Onda mu reče Isus:
{\WJ{Šta činiš čini brže.}}

\VS{28}A ovo ne razume niko od onih što seđahu za trpezom zašto mu reče.

\VS{29}A neki mišljahu, budući da u Jude beše kesa, da mu Isus reče: Kupi šta treba za praznik; ili da da šta siromašnima.

\VS{30}A on uzevši zalogaj odmah iziđe; a beše noć.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{31}Kad on iziđe, onda Isus reče:
{\WJ{Sad se proslavi Sin čovečiji i Bog se proslavi u Njemu.}}

\VS{32}{\WJ{Ako se Bog proslavi u Njemu, i Bog će Njega proslaviti u sebi, i odmah će Ga proslaviti.}}

\VS{33}{\WJ{Dečice! Još sam malo s vama; tražićete me, i kao što rekoh Judejcima: Kuda ja idem vi ne možete doći, i vama govorim sad.}}

\VS{34}{\WJ{Novu vam zapovest dajem da ljubite jedan drugog, kao što ja vas ljubih, da se i vi ljubite među sobom.}}

\VS{35}{\WJ{Po tome će svi poznati da ste moji učenici, ako budete imali ljubav među sobom.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{36}Reče Mu Simon Petar: Gospode! Kuda ideš? Isus mu odgovori:
{\WJ{Kuda ja idem ne možeš sad ići za mnom, ali ćeš posle poći za mnom.}}

\VS{37}Petar Mu reče: Gospode! Zašto sad ne mogu ići za Tobom? Dušu ću svoju položiti za Te.

\VS{38}Odgovori mu Isus:
{\WJ{Dušu li ćeš svoju položiti za me? Zaista, zaista ti kažem: neće petao zapevati dok me se triput ne odrekneš.}}




\par }\Chap{14}{\SH Isusov govor na rastanku sa učenicima. Obricanje Svetog Duha.
\par }
{\PP \VerseOne{1}{\WJ{Da se ne plaši srce vaše, verujte Boga, i mene verujte.}}

\VS{2}{\WJ{Mnogi su stanovi u kući Oca mog. A da nije tako, kazao bih vam; idem da vam pripravim mesto.}}

\VS{3}{\WJ{I kad otidem i pripravim vam mesto, opet ću doći, i uzeću vas k sebi da i vi budete gde sam ja.}}

\VS{4}{\WJ{I kuda ja idem znate, i put znate.}}

\VS{5}Reče Mu Toma: Gospode! Ne znamo kuda ideš; i kako možemo put znati?

\VS{6}Isus mu reče:
{\WJ{Ja sam put i istina i život; niko neće doći k Ocu do kroza me.}}

\VS{7}{\WJ{Kad biste mene znali onda biste znali i Oca mog; i odsele poznajete Ga, i videste Ga.}}


\par }{\PP \VS{8}Reče Mu Filip: Gospode! Pokaži nam Oca i biće nam dosta.

\VS{9}Isus mu reče:
{\WJ{Toliko sam vreme s vama i nisi me poznao, Filipe? Koji vide mene, vide Oca; pa kako ti govoriš: Pokaži nam Oca?}}

\VS{10}{\WJ{Zar ne veruješ da sam ja u Ocu i Otac u meni? Reči koje vam ja govorim ne govorim od sebe; nego Otac koji stoji u meni On tvori dela.}}

\VS{11}{\WJ{Verujte meni da sam ja u Ocu i Otac u meni; ako li meni ne verujete, verujte mi po tim delima.}}


\par }{\PP \VS{12}{\WJ{Zaista, zaista vam kažem: koji veruje mene, dela koja ja tvorim i on će tvoriti, i veća će od ovih tvoriti; jer ja idem k Ocu svom;}}

\VS{13}{\WJ{i šta god zaištete u Oca u ime moje, ono ću vam učiniti, da se proslavi Otac u Sinu.}}

\VS{14}{\WJ{I ako šta zaištete u ime moje, ja ću učiniti.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{15}{\WJ{Ako imate ljubav k meni, zapovesti moje držite.}}

\VS{16}{\WJ{I ja ću umoliti Oca, i daće vam drugog utešitelja da bude s vama vavek:}}

\VS{17}{\WJ{Duha istine, kog svet ne može primiti, jer Ga ne vidi niti Ga poznaje; a vi Ga poznajete, jer u vama stoji, i u vama će biti.}}


\par }{\PP \VS{18}{\WJ{Neću vas ostaviti sirotne; doći ću k vama.}}

\VS{19}{\WJ{Još malo i svet mene više neće videti; a vi ćete me videti; jer ja živim, i vi ćete živeti.}}

\VS{20}{\WJ{U onaj ćete vi dan doznati da sam ja u Ocu svom, i vi u meni, i ja u vama.}}

\VS{21}{\WJ{Ko ima zapovesti moje i drži ih, on je onaj što ima ljubav k meni; a koji ima ljubav k meni imaće k njemu ljubav Otac moj; i ja ću imati ljubav k njemu, i javiću mu se sam.}}

\VS{22}I reče Mu Juda, ne Iskariotski: Gospode! Šta je to da ćeš se nama javiti a ne svetu?

\VS{23}Isus odgovori i reče mu:
{\WJ{Ko ima ljubav k meni, držaće reč moju; i Otac moj imaće ljubav k njemu; i k njemu ćemo doći, i u njega ćemo se staniti.}}

\VS{24}{\WJ{Koji nema ljubavi k meni ne drži moje reči; a reč što čujete nije moja nego Oca koji me posla.}}


\par }{\PP \VS{25}{\WJ{Ovo vam kazah dok sam s vama.}}

\VS{26}{\WJ{A utešitelj, Duh Sveti, kog će Otac poslati u ime moje, On će vas naučiti svemu i napomenuće vam sve što vam rekoh.}}

\VS{27}{\WJ{Mir vam ostavljam, mir svoj dajem vam; ne dajem vam ga kao što svet daje, da se ne plaši srce vaše i da se ne boji.}}

\VS{28}{\WJ{Čuste da vam ja kazah: idem i doći ću k vama. Kad biste imali ljubav k meni, onda biste se obradovali što rekoh: idem k Ocu; jer je Otac moj veći od mene.}}

\VS{29}{\WJ{I sad vam kazah, pre dok se nije zbilo, da verujete kad se zbude.}}

\VS{30}{\WJ{Već neću mnogo govoriti s vama; jer ide knez ovog sveta, i u meni nema ništa.}}

\VS{31}{\WJ{Nego da vidi svet da imam ljubav k Ocu, i kao što mi zapovedi Otac onako tvorim. Ustanite, hajdemo odavde.}}




\par }\Chap{15}{\SH Nastavak. Hristos je čokot.
\par }
{\PP \VerseOne{1}{\WJ{Ja sam pravi čokot, i Otac je moj vinogradar;}}

\VS{2}{\WJ{svaku lozu na meni koja ne rađa roda odseći će je; i svaku koja rađa rod očistiće je da više roda rodi.}}

\VS{3}{\WJ{Vi ste već očišćeni rečju koju vam govorih.}}

\VS{4}{\WJ{Budite u meni i ja ću u vama. Kao što loza ne može roda roditi sama od sebe, ako ne bude na čokotu, tako i vi ako na meni ne budete.}}

\VS{5}{\WJ{Ja sam čokot a vi loze; i koji bude u meni i ja u njemu on će roditi mnogi rod; jer bez mene ne možete činiti ništa.}}

\VS{6}{\WJ{Ko u meni ne ostane izbaciće se napolje kao loza, i osušiće se, i skupiće je, i u oganj baciti, i spaliti.}}

\VS{7}{\WJ{Ako ostanete u meni i reči moje u vama ostanu, šta god hoćete ištite, i biće vam.}}

\VS{8}{\WJ{Tim će se Otac moj proslaviti, da rod mnogi rodite; i bićete moji učenici.}}

\VS{9}{\WJ{Kao što Otac ima ljubav k meni, i ja imam ljubav k vama; budite u ljubavi mojoj.}}

\VS{10}{\WJ{Ako zapovesti moje uzdržite ostaćete u ljubavi mojoj, kao što ja održah zapovesti Oca svog i ostajem u ljubavi Njegovoj.}}

\VS{11}{\WJ{Ovo vam kazah, da radost moja u vama ostane i radost vaša se ispuni.}}


\par }{\PP \VS{12}{\WJ{Ovo je zapovest moja da imate ljubav među sobom, kao što ja imadoh ljubav k vama.}}

\VS{13}{\WJ{Od ove ljubavi niko veće nema, da ko dušu svoju položi za prijatelje svoje.}}

\VS{14}{\WJ{Vi ste prijatelji moji ako tvorite šta vam ja zapovedam.}}

\VS{15}{\WJ{Više vas ne nazivam slugama; jer sluga ne zna šta radi gospodar njegov; nego vas nazvah prijateljima; jer vam sve kazah što čuh od Oca svog.}}

\VS{16}{\WJ{Vi mene ne izabraste, nego ja vas izabrah, i postavih vas da vi idete i rod rodite; i da vaš rod ostane, da šta god zaištete u Oca u ime moje da vam da.}}

\VS{17}{\WJ{Ovo vam zapovedam da imate ljubav među sobom.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{18}{\WJ{Ako svet na vas uzmrzi, znajte da na mene omrznu pre vas.}}

\VS{19}{\WJ{Kad biste bili od sveta, onda bi svet svoje ljubio; a kako niste od sveta, nego vas ja od sveta izbrah, zato mrzi na vas svet.}}

\VS{20}{\WJ{Opominjite se reči koju vam ja rekoh: nije sluga veći od gospodara svog. Ako mene izgnaše, i vas će izgnati; ako moju reč održaše, i vašu će održati.}}

\VS{21}{\WJ{Ali sve će vam ovo činiti za ime moje, jer ne poznaju Onog koji me posla.}}

\VS{22}{\WJ{Da nisam bio došao i govorio im ne bi greha imali; a sad izgovora neće imati za greh svoj.}}

\VS{23}{\WJ{Koji mrzi na mene i na Oca mog mrzi.}}

\VS{24}{\WJ{Da nisam bio i dela tvorio među njima kojih niko drugi ne tvori, ne bi greha imali; a sad i videše, i omrznuše na mene i na Oca mog.}}

\VS{25}{\WJ{Ali da se zbude reč napisana u zakonu njihovom: Omrznuše na me nizašta.}}


\par }{\PP \VS{26}{\WJ{A kad dođe utešitelj, koga ću vam poslati od Oca, Duh istine, koji od Oca izlazi, On će svedočiti za mene.}}

\VS{27}{\WJ{A i vi ćete svedočiti, jer ste od početka sa mnom.}}




\par }\Chap{16}{\SH Nastavak i kraj. O odlasku k Ocu.
\par }
{\PP \VerseOne{1}{\WJ{Ovo vam kazah da se ne sablaznite.}}

\VS{2}{\WJ{Izgoniće vas iz zbornica; a doći će vreme kad će svaki koji vas ubije misliti da Bogu službu čini.}}

\VS{3}{\WJ{I ovo će činiti, jer ne poznaše Oca ni mene.}}

\VS{4}{\WJ{Nego vam ovo kazah kad dođe vreme da se opomenete ovog da vam ja kazah.}}

\par }{\BB \par }
{\PP {\WJ{A isprva ne kazah vam ovo, jer bejah s vama.}}

\VS{5}{\WJ{A sad idem k Onome koji me posla, i niko me od vas ne pita: Kuda ideš?}}

\VS{6}{\WJ{Nego što vam ovo kazah žalosti napuni se srce vaše.}}

\VS{7}{\WJ{Nego vam ja istinu govorim: bolje je za vas da ja idem; jer ako ja ne idem, utešitelj neće doći k vama; ako li idem, poslaću Ga k vama.}}

\VS{8}{\WJ{I kad On dođe pokaraće svet za greh, i za pravdu, i za sud;}}

\VS{9}{\WJ{za greh, dakle, što ne veruju mene;}}

\VS{10}{\WJ{a za pravdu što idem k Ocu svom; i više me nećete videti;}}

\VS{11}{\WJ{a za sud što je knez ovog sveta osuđen.}}


\par }{\PP \VS{12}{\WJ{Još vam mnogo imam kazati; ali sad ne možete nositi.}}

\VS{13}{\WJ{A kad dođe On, Duh istine, uputiće vas na svaku istinu; jer neće od sebe govoriti, nego će govoriti šta čuje, i javiće vam šta će biti unapred.}}

\VS{14}{\WJ{On će me proslaviti, jer će od mog uzeti, i javiće vam:}}

\VS{15}{\WJ{Sve što ima Otac moje je; zato rekoh da će od mog uzeti, i javiti vam.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{16}{\WJ{Još malo, i nećete me videti, i opet malo, pa ćete me videti: jer idem k Ocu.}}

\VS{17}A neki od učenika Njegovih rekoše među sobom: Šta je to što nam kaže:
{\WJ{Još malo, i nećete me videti; i opet malo pa ćete me videti;}} i:
{\WJ{Ja idem k ocu?}}

\VS{18}Govorahu, dakle: Šta je to što govori:
{\WJ{Malo?}} Ne znamo šta govori.

\VS{19}A Isus razume da hteše da Ga zapitaju, pa im reče:
{\WJ{Zato li se zapitkujete među sobom što rekoh: Još malo i nećete me videti, i opet malo pa ćete me videti?}}

\VS{20}{\WJ{Zaista, zaista vam kažem da ćete vi zaplakati i zaridati, a svet će se radovati; i vi ćete žalosni biti, ali će se vaša žalost okrenuti na radost.}}

\VS{21}{\WJ{Žena kad rađa trpi muku; jer dođe čas njen: ali kad rodi dete, više se ne opominje žalosti od radosti, jer se rodi čovek na svet.}}

\VS{22}{\WJ{Tako i vi, dakle, imate sad žalost; ali ću vas opet videti, i radovaće se srce vaše, i vašu radost neće niko uzeti od vas;}}

\VS{23}{\WJ{i u onaj dan nećete me pitati nizašta. Zaista, zaista vam kažem da šta god uzištete u Oca u ime moje, daće vam.}}

\VS{24}{\WJ{Dosle ne iskaste ništa u ime moje; ištite i primićete, da radost vaša bude ispunjena.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{25}{\WJ{Ovo vam govorih u pričama; ali će doći vreme kad vam više neću govoriti u pričama, nego ću vam upravo javiti za Oca.}}

\VS{26}{\WJ{U onaj ćete dan u ime moje zaiskati, i ne velim vam da ću ja umoliti Oca za vas;}}

\VS{27}{\WJ{jer sam Otac ima ljubav k vama kao što vi imaste ljubav k meni, i verovaste da ja od Boga iziđoh.}}

\VS{28}{\WJ{Iziđoh od Oca, i dođoh na svet; i opet ostavljam svet, i idem k Ocu.}}


\par }{\PP \VS{29}Rekoše Mu učenici Njegovi: Eto sad upravo govoriš, a priče nikakve ne govoriš.

\VS{30}Sad znamo da sve znaš, i ne treba Ti da Te ko pita. Po tome verujemo da si od Boga izišao.

\VS{31}Isus im odgovori:
{\WJ{Zar sad verujete?}}

\VS{32}{\WJ{Evo ide čas, i već je nastao, da se razbegnete svaki na svoju stranu i mene samog ostavite; ali nisam sam, jer je Otac sa mnom.}}

\VS{33}{\WJ{Ovo vam kazah, da u meni mir imate. U svetu ćete imati nevolju; ali ne bojte se, jer ja nadvladah svet.}}




\par }\Chap{17}{\SH Hristova prvosveštenička molitva za Sebe, svoje učenike i svoju zajednicu.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Ovo govori Isus, pa podiže oči svoje na nebo i reče:
{\WJ{Oče! Dođe čas, proslavi Sina svog, da i Sin Tvoj proslavi Tebe;}}

\VS{2}{\WJ{kao što si Mu dao vlast nad svakim telom da svemu što si Mu dao da život večni.}}

\VS{3}{\WJ{A ovo je život večni da poznaju Tebe jedinog istinitog Boga, i koga si poslao Isusa Hrista.}}

\VS{4}{\WJ{Ja Tebe proslavih na zemlji; posao svrših koji si mi dao da radim.}}

\VS{5}{\WJ{I sad proslavi Ti mene, Oče, u Tebe samog slavom koju imadoh u Tebe pre nego svet postade.}}


\par }{\PP \VS{6}{\WJ{Ja javih ime Tvoje ljudima koje si mi dao od sveta; Tvoji behu pa si ih meni dao, i Tvoju reč održaše.}}

\VS{7}{\WJ{Sad razumeše da je sve što si mi dao od Tebe.}}

\VS{8}{\WJ{Jer reči koje si dao meni dadoh im; i oni primiše, i poznadoše istinito da od Tebe iziđoh, i verovaše da si me Ti poslao.}}

\VS{9}{\WJ{Ja se za njih molim: ne molim se za (sav) svet, nego za one koje si mi dao, jer su Tvoji.}}

\VS{10}{\WJ{I moje sve je Tvoje, i Tvoje moje; i ja se proslavih u njima.}}

\VS{11}{\WJ{I više nisam na svetu, a oni su na svetu, a ja idem k Tebi. Oče Sveti! Sačuvaj ih u ime svoje, one koje si mi dao, da budu jedno kao i mi.}}

\VS{12}{\WJ{Dok bejah s njima na svetu, ja ih čuvah u ime Tvoje; one koje si mi dao sačuvah, i niko od njih ne pogibe osim Sina pogibli, da se zbude pismo.}}

\VS{13}{\WJ{A sad k Tebi idem, i ovo govorim na svetu, da imaju radost moju ispunjenu u sebi.}}

\VS{14}{\WJ{Ja im dadoh reč Tvoju; i svet omrznu na njih, jer nisu od sveta, kao i ja što nisam od sveta.}}

\VS{15}{\WJ{Ne molim Te da ih uzmeš sa sveta, nego da ih sačuvaš oda zla.}}

\VS{16}{\WJ{Od sveta nisu, kao ni ja što nisam od sveta.}}

\VS{17}{\WJ{Osveti ih istinom svojom: reč je Tvoja istina.}}

\VS{18}{\WJ{Kao što si Ti mene poslao u svet, i ja njih poslah u svet.}}

\VS{19}{\WJ{Ja posvećujem sebe za njih, da i oni budu osvećeni istinom.}}


\par }{\PP \VS{20}{\WJ{Ne molim se, pak, samo za njih, nego i za one koji me uzveruju njihove reči radi;}}

\VS{21}{\WJ{da svi jedno budu, kao Ti, Oče, što si u meni i ja u Tebi; da i oni u nama jedno budu, da i svet veruje da si me Ti poslao.}}

\VS{22}{\WJ{I slavu koju si mi dao ja dadoh njima, da budu jedno kao mi što smo jedno.}}

\VS{23}{\WJ{Ja u njima i Ti u meni: da budu sasvim ujedno, i da pozna svet da si me Ti poslao i da si imao ljubav k njima kao i k meni što si ljubav imao.}}

\VS{24}{\WJ{Oče! Hoću da i oni koje si mi dao budu sa mnom gde sam ja; da vide slavu moju koju si mi dao; jer si imao ljubav k meni pre postanja sveta.}}

\VS{25}{\WJ{Oče pravedni! Svet Tebe ne pozna, a ja Te poznah, i ovi poznaše da si me Ti poslao.}}

\VS{26}{\WJ{I pokazah im ime Tvoje, i pokazaću: da ljubav kojom si mene ljubio u njima bude, i ja u njima.}}




\par }\Chap{18}{\SH Isusa hvataju. Ispitivanje pred Velikim savetom poglavara svešteničkih. Petar se odriče. Saslušavanje pred Pilatom.
\par }
{\PP \VerseOne{1}I rekavši ovo Isus iziđe s učenicima svojim preko potoka Kedrona gde beše vrt, u koji uđe On i učenici Njegovi.

\VS{2}A Juda, izdajnik Njegov, znaše ono mesto; jer se Isus često skupljaše onde s učenicima svojim.

\VS{3}Onda Juda uze četu i od glavara svešteničkih i fariseja momke, i dođe onamo s fenjerima i sa svećama i s oružjem.

\VS{4}A Isus znajući sve što će biti od Njega iziđe i reče im:
{\WJ{Koga tražite?}}

\VS{5}Odgovoriše Mu: Isusa Nazarećanina. Isus im reče:
{\WJ{Ja sam.}} A s njima stajaše i Juda koji Ga izdavaše.

\VS{6}A kad im reče:
{\WJ{Ja sam;}} izmakoše se natrag i popadaše na zemlju.

\VS{7}Onda ih opet zapita Isus:
{\WJ{Koga tražite?}} A oni rekoše: Isusa Nazarećanina.

\VS{8}Isus im odgovori:
{\WJ{Kazah vam da sam ja. Ako dakle mene tražite, ostavite ove nek idu.}}

\VS{9}Da se izvrši reč što reče:
{\WJ{Ne izgubih ni jednog od onih koje si mi dao.}}

\VS{10}A Simon Petar imaše nož, pa ga izvadi i udari slugu poglavara svešteničkog, i odseče mu desno uho. A sluzi beše ime Malho.

\VS{11}Onda reče Isus Petru:
{\WJ{Zadeni nož u nožnice. Čašu koju mi dade Otac zar da je ne pijem?}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{12}A četa i vojvoda i momci jevrejski uhvatiše Isusa i svezaše Ga,

\VS{13}i odvedoše Ga najpre Ani, jer beše tast Kajafi, koji beše poglavar sveštenički one godine.

\VS{14}A Kajafa beše onaj što dade savet Judejcima da je bolje da umre jedan čovek nego narod da propadne.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{15}Za Isusom, pak, iđaše Simon Petar i drugi učenik; a učenik onaj beše poznat kod poglavara svešteničkog, i uđe s Isusom u dvor poglavara svešteničkog;

\VS{16}a Petar stajaše napolju kod vrata. Onda iziđe onaj učenik što beše poznat kod poglavara svešteničkog i reče vratarici te uvede Petra.

\VS{17}Onda reče sluškinja vratarica Petru: Da nisi i ti učenik ovog čoveka? On reče: Nisam.

\VS{18}A sluge i momci behu naložili oganj i stajahu te se grejahu, jer beše zima; a i Petar stajaše s njima i grejaše se.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{19}Poglavar, pak, sveštenički zapita Isusa za učenike Njegove i za Njegovu nauku.

\VS{20}Isus mu odgovori:
{\WJ{Ja govorih javno svetu, ja svagda učih u zbornici i u crkvi, gde se svagda skupljaju Judejci, i ništa tajno ne govorih.}}

\VS{21}{\WJ{Što pitaš mene? Pitaj one koji su slušali šta sam im govorio: evo ovi znaju šta sam ja govorio.}}

\VS{22}A kad On ovo reče, jedan od momaka koji stajahu onde udari Isusa po obrazu, i reče: Zar tako odgovaraš poglavaru svešteničkom?

\VS{23}Isus mu odgovori:
{\WJ{Ako zlo rekoh, dokaži da je zlo; ako li dobro, zašto me biješ?}}

\VS{24}I Ana posla Ga svezanog Kajafi, poglavaru svešteničkom.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{25}A Simon Petar stajaše i grejaše se. Onda mu rekoše: Da nisi i ti od učenika njegovih? A on se odreče i reče: Nisam.

\VS{26}Reče jedan od slugu poglavara svešteničkog koji beše rođak onome što mu Petar odseče uho: Ne videh li ja tebe u vrtu s njim?

\VS{27}Onda se Petar opet odreče; i odmah petao zapeva.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{28}A Isusa povedoše od Kajafe u sudnicu. Ali beše jutro, i oni ne uđoše u sudnicu da se ne bi opoganili, nego da bi mogli jesti pashu.

\VS{29}Onda Pilat izađe k njima napolje i reče: Kakvu krivicu iznosite na ovog čoveka?

\VS{30}Odgovoriše mu i rekoše: Kad on ne bi bio zločinac ne bismo ga predali tebi.

\VS{31}A Pilat im reče: Uzmite ga vi i po zakonu svom sudite mu. A Jevreji mu rekoše: Mi ne smemo nikoga pogubiti.

\VS{32}Da se zbude reč Isusova koju reče kazujući kakvom će smrti umreti.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{33}Onda uđe Pilat opet u sudnicu, i dozva Isusa, i reče Mu: Ti si car judejski?

\VS{34}Isus mu odgovori:
{\WJ{Govoriš li ti to sam od sebe, ili ti drugi kazaše za mene?}}

\VS{35}Pilat odgovori: Zar sam ja Jevrejin? Rod tvoj i glavari sveštenički predaše te meni; šta si učinio?

\VS{36}Isus odgovori:
{\WJ{Carstvo moje nije od ovog sveta; kad bi bilo od ovog sveta carstvo moje, onda bi sluge moje branile da ne bih bio predan Jevrejima; ali carstvo moje nije odavde.}}

\VS{37}Onda Mu reče Pilat: Dakle si ti car? Isus odgovori:
{\WJ{Ti govoriš da sam ja car. Ja sam za to rođen, i zato dođoh na svet da svedočim istinu. I svaki koji je od istine sluša glas moj.}}

\VS{38}Reče Mu Pilat: Šta je istina?

\par }{\PP I ovo rekavši iziđe opet k Jevrejima, i reče im: Ja nikakve krivice ne nalazim na njemu.

\VS{39}A u vas je običaj da vam jednog pustim na pashu, hoćete li, dakle, da vam pustim cara judejskog?

\VS{40}Onda svi povikaše opet govoreći: Ne ovog, nego Varavu. A Varava beše hajduk.




\par }\Chap{19}{\SH Isus pred Pilatom. Šibanje. Trnov venac. Raspeće. Poslednje reči i smrt. Pogreb.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Tada, dakle, Pilat uze Isusa i šiba Ga.

\VS{2}I vojnici spletavši venac od trnja metnuše Mu na glavu, i obukoše Mu skerletnu haljinu,

\VS{3}i govorahu: Zdravo, care judejski! I bijahu Ga po obrazima.

\VS{4}Onda Pilat iziđe opet napolje, i reče im: Evo ga izvodim k vama napolje, da vidite da na njemu ne nalazim nikakvu krivicu.

\VS{5}A Isus izađe napolje pod vence od trnja i u skerletnoj haljini. I reče im Pilat; evo čoveka!

\VS{6}A kad Ga videše glavari sveštenički i momci, povikaše govoreći: Raspni ga, raspni. Pilat im reče: Uzmite ga vi i raspnite, jer ja ne nalazim na njemu krivice.

\VS{7}Odgovoriše mu Jevreji: Mi imamo zakon i po zakonu našem valja da umre, jer načini sebe sinom Božijim.

\VS{8}Kad, dakle, Pilat ču ovu reč, poboja se većma.

\VS{9}I opet uđe u sudnicu, i reče Isusu: Odakle si ti? A Isus mu ne dade odgovora.

\VS{10}A Pilat Mu reče: Zar meni ne govoriš? Ne znaš li da imam vlast raspeti te, i vlast imam pustiti te?

\VS{11}Isus odgovori:
{\WJ{Ne bi imao vlasti nikakve nada mnom kad ti ne bi bilo dano odozgo; zato onaj ima veći greh koji me predade tebi.}}


\par }{\PP \VS{12}Od tada gledaše Pilat da Ga pusti. Ali Jevreji vikahu govoreći: Ako ovog pustiš nisi prijatelj ćesaru. Svaki koji sebe carem gradi protivi se ćesaru.

\VS{13}Pilat, dakle, čuvši ovu reč izvede Isusa napolje, i sede na sudijsku stolicu na mestu koje se zove Kaldrma a jevrejski Gavata.

\VS{14}A beše petak uoči pashe oko šestog sahata; i Pilat reče Jevrejima: Evo, car vaš.

\VS{15}A oni vikahu: Uzmi, uzmi, raspni ga. Pilat im reče: Zar cara vašeg da razapnem? Odgovoriše glavari sveštenički: Mi nemamo cara osim ćesara.

\VS{16}Tada im Ga dakle predade da se razapne.

\par }{\BB \par }
{\PP A oni uzeše Isusa i odvedoše.

\VS{17}I noseći krst svoj iziđe na mesto koje se zove Kosturnica a jevrejski Golgota.

\VS{18}Onde Ga razapeše, i s Njim drugu dvojicu s jedne i s druge strane, a Isusa u sredi.

\VS{19}Pilat, pak, napisa i natpis i metnu na krst; i beše napisano: Isus Nazarećanin, car judejski.

\VS{20}I onaj natpis čitaše mnogi od Jevreja; jer mesto beše blizu grada gde razapeše Isusa; i beše napisano jevrejski, grčki, latinski.

\VS{21}A jevrejski glavari sveštenički govorahu Pilatu: Ne piši: Car judejski, nego da sam reče: Ja sam car judejski.

\VS{22}Pilat odgovori: Šta pisah pisah.


\par }{\PP \VS{23}A vojnici kad razapeše Isusa uzeše Njegove haljine i načiniše četiri dela, svakom vojniku po deo, i dolamu; a dolama ne beše šivena nego izatkana sva s vrha do dna.

\VS{24}Onda rekoše među sobom: Da je ne deremo, nego da bacamo kocke za nju kome će dopasti. Da se zbude pismo koje govori:

\par }{\BB \par }
{\Q Razdeliše haljine moje među sobom,

\par }{\QB a za dolamu moju baciše kocke.

\par }{\BB \par }
{\PP Vojnici, dakle, tako učiniše.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{25}A stajahu kod krsta Isusovog mati Njegova, i sestra matere Njegove Marija Kleopova, i Marija Magdalina.

\VS{26}A Isus videvši mater i učenika koga ljubljaše gde stoji reče materi svojoj:
{\WJ{Ženo! Eto ti sina!}}

\VS{27}Potom reče učeniku:
{\WJ{Eto ti matere!}} I od onog časa uze je učenik k sebi.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{28}Potom, znajući Isus da se već sve svrši, da se zbude pismo reče:
{\WJ{Žedan sam.}}

\VS{29}Onde stajaše sud pun octa; i oni napuniše sunđer octa, i nataknuvši na trsku, prinesoše k ustima Njegovim.

\VS{30}A kad primi Isus ocat reče:
{\WJ{Svrši se.}} I priklonivši glavu predade duh.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{31}A budući da beše petak, pa da ne bi tela ostala na krstu u subotu (jer beše veliki dan ona subota), Jevreji moliše Pilata da im prebiju noge, pa da ih skinu.

\VS{32}Onda dođoše vojnici, i prvom dakle prebiše noge, i drugom raspetome s Njim.

\VS{33}A došavši na Isusa, kad Ga videše da je već umro, ne prebiše Mu noge;

\VS{34}nego jedan od vojnika probode Mu rebra kopljem; i odmah iziđe krv i voda.

\VS{35}I onaj što vide posvedoči, i svedočanstvo je Njegovo istinito; i on zna da istinu govori da vi verujete.

\VS{36}Jer se ovo dogodi da se zbude pismo: Kost Njegova da se ne prelomi.

\VS{37}I opet drugo pismo govori: Pogledaće Onog koga probodoše.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{38}A potom Josif iz Arimateje, koji beše učenik Isusov ali kradom od straha jevrejskog, moli Pilata da uzme telo Isusovo, i dopusti Pilat. Onda dođe i uze telo Isusovo.

\VS{39}A dođe i Nikodim, koji pre dolazi Isusu noću, i donese pomešane smirne i aloja oko sto litara.

\VS{40}I uzeše telo Isusovo, i obaviše Ga platnom s mirisima, kao što je običaj u Jevreja da ukopavaju.

\VS{41}A beše blizu onog mesta gde beše razapet, vrt, i u vrtu grob nov, u koji niko nikad ne beše metnut.

\VS{42}Onde, dakle, petka radi jevrejskog, jer beše blizu grob, metnuše Isusa.




\par }\Chap{20}{\SH Isus se posle vaskrsenja javlja Mariji Magdalini, potom Jedanaestorici učenika, a posle osam dana Tomi.
\par }
{\PP \VerseOne{1}A u prvi dan nedelje dođe Marija Magdalina na grob rano, još dok se ne beše rasvanulo, i vide da je kamen odvaljen od groba.

\VS{2}Onda otrča, i dođe k Simonu Petru i k drugom učeniku koga ljubljaše Isus, i reče im: Uzeše Gospoda iz groba; i ne znamo gde Ga metnuše.

\VS{3}A Petar iziđe i drugi učenik, i pođoše ka grobu.

\VS{4}Trčahu, pak, oba zajedno, i drugi učenik trčaše brže od Petra, i dođe pre ka grobu.

\VS{5}I nadvirivši se vide haljine gde leže; ali ne uđe.

\VS{6}Dođe, pak, Simon Petar za njim, i uđe u grob, i vide haljine same gde leže,

\VS{7}i ubrus koji beše na glavi Njegovoj ne s haljinama da leži nego osobito savit na jednom mestu.

\VS{8}Tada, dakle, uđe i drugi učenik koji najpre dođe ka grobu, i vide i verova.

\VS{9}Jer još ne znaše pisma da Njemu valja ustati iz mrtvih.

\VS{10}Onda otidoše opet učenici kućama.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{11}A Marija stajaše napolju kod groba i plakaše. I kad plakaše nadviri se nad grob,

\VS{12}i vide dva anđela u belim haljinama gde sede jedan čelo glave a jedan čelo nogu gde beše ležalo telo Isusovo.

\VS{13}I rekoše joj oni: Ženo! Što plačeš? Reče im: Uzeše Gospoda mog, i ne znam gde Ga metnuše.

\VS{14}I ovo rekavši obazre se natrag, i vide Isusa gde stoji, i ne znaše da je Isus.

\VS{15}Isus joj reče:
{\WJ{Ženo! Što plačeš? Koga tražiš?}} A ona misleći da je vrtlar reče Mu: Gospodine! Ako si Ga ti uzeo kaži mi gde si Ga metnuo, i ja ću Ga uzeti.

\VS{16}Isus joj reče:
{\WJ{Marija!}} A ona obazrevši se reče Mu: Ravuni! Koje znači učitelju.

\VS{17}Reče joj Isus:
{\WJ{Ne dohvataj se do mene, jer se još ne vratih k Ocu svom; nego idi k braći mojoj, i kaži im: Vraćam se k Ocu svom i Ocu vašem, i Bogu svom i Bogu vašem.}}

\VS{18}A Marija Magdalina otide, i javi učenicima da vide Gospoda i kaza joj ovo.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{19}A kad bi uveče, onaj prvi dan nedelje, i vrata behu zatvorena gde se behu učenici skupili od straha jevrejskog, dođe Isus i stade na sredu i reče im:
{\WJ{Mir vam.}}

\VS{20}I ovo rekavši pokaza im ruke i rebra svoja. Onda se učenici obradovaše videvši Gospoda.

\VS{21}A Isus im reče opet:
{\WJ{Mir vam; kao što Otac posla mene, i ja šaljem vas.}}

\VS{22}I ovo rekavši dunu, i reče im:
{\WJ{Primite Duh Sveti.}}

\VS{23}{\WJ{Kojima oprostite grehe, oprostiće im se; i kojima zadržite, zadržaće se.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{24}A Toma, koji se zove Blizanac, jedan od dvanaestorice, ne beše onde sa njima kad dođe Isus.

\VS{25}A drugi mu učenici govorahu: Videsmo Gospoda. A on im reče: Dok ne vidim na rukama Njegovim rana od klina, i ne metnem prsta svog u rane od klina, i ne metnem ruke svoje u rebra Njegova, neću verovati.


\par }{\PP \VS{26}I posle osam dana opet behu učenici Njegovi unutra, i Toma s njima. Dođe Isus kad behu vrata zatvorena, i stade među njima i reče:
{\WJ{Mir vam.}}

\VS{27}Potom reče Tomi:
{\WJ{Pruži prst svoj amo i vidi ruke moje; i pruži ruku svoju i metni u rebra moja, i ne budi neveran nego veran.}}

\VS{28}I odgovori Toma i reče Mu: Gospod moj i Bog moj.

\VS{29}Isus mu reče:
{\WJ{Pošto me vide verovao si; blago onima koji ne videše i verovaše.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{30}A i mnoga druga čudesa učini Isus pred učenicima svojim koja nisu pisana u knjizi ovoj.

\VS{31}A ova se napisaše, da verujete da Isus jeste Hristos, Sin Božji, i da verujući imate život u ime Njegovo.




\par }\Chap{21}{\SH Isus se javlja na Tiverijadskom moru. Upravlja pitanje Petru. Proricanje o Petru i Jovanu. Kraj knjige.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Posle toga opet se javi Isus učenicima svojim na moru tiverijadskom. A javi se ovako:

\VS{2}Behu zajedno Simon Petar i Toma, koji se zvaše blizanac, i Natanailo iz Kane galilejske, i sinovi Zevedejevi, i druga dvojica od učenika Njegovih.

\VS{3}Reče im Simon Petar: Idem da lovim ribu. Rekoše mu: Idemo i mi s tobom. Onda iziđoše i odmah sedoše u lađu, i onu noć ne uhvatiše ništa.


\par }{\PP \VS{4}A kad bi jutro, stade Isus na bregu; ali učenici ne poznaše da je Isus.

\VS{5}A Isus im reče:
{\WJ{Deco! Eda li šta imate za jelo?}} Odgovoriše Mu: Nemamo.

\VS{6}A On im reče:
{\WJ{Bacite mrežu s desne strane lađe, i naći ćete.}} Onda baciše, i već ne mogahu izvući je od mnoštva ribe.

\VS{7}Onda učenik onaj koga ljubljaše Isus reče Petru: To je Gospod. A Simon Petar kad ču da je Gospod, zapreže se košuljom, jer beše go, i skoči u more.

\VS{8}A drugi učenici dođoše na lađi, jer ne beše daleko od zemlje nego oko dvesta lakata, vukući mrežu sa ribom.


\par }{\PP \VS{9}Kad, dakle, iziđoše na zemlju, videše oganj naložen, i na njemu metnutu ribu i hleb.

\VS{10}Isus im reče:
{\WJ{Prinesite od ribe što sad uhvatiste.}}

\VS{11}A Simon Petar uđe i izvuče mrežu na zemlju punu velikih riba sto i pedeset i tri; i od tolikog mnoštva ne prodre se mreža.

\VS{12}Isus im reče:
{\WJ{Hodite obedujte.}} A nijedan od učenika nije smeo da Ga pita: Ko si ti? Videći da je Gospod.

\VS{13}A dođe i Isus, i uze hleb, i dade im, tako i ribu.

\VS{14}Ovo se već treći put javi Isus učenicima svojim pošto ustade iz mrtvih.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{15}A kad obedovaše, reče Isus Simonu Petru:
{\WJ{Simone Jonin! Ljubiš li me većma nego ovi?}} Reče Mu: Da, Gospode! Ti znaš da Te ljubim. Reče mu Isus:
{\WJ{Pasi jaganjce moje.}}

\VS{16}Reče mu opet drugom:
{\WJ{Simone Jonin! Ljubiš li me?}} Reče Mu: Da, Gospode! Ti znaš da Te ljubim. Reče mu Isus:
{\WJ{Pasi ovce moje.}}

\VS{17}Reče mu trećom:
{\WJ{Simone Jonin! Ljubiš li me?}} A Petar posta žalostan što mu reče trećom:
{\WJ{Ljubiš li me?}} I reče Mu: Gospode! Ti sve znaš, Ti znaš da Te ljubim. Reče mu Isus:
{\WJ{Pasi ovce moje.}}

\VS{18}{\WJ{Zaista, zaista ti kažem: Kad si bio mlad, opasivao si se sam i hodio si kud si hteo; a kad ostariš, širićeš ruke svoje i drugi će te opasati i odvesti kuda nećeš.}}

\VS{19}A ovo reče pokazujući kakvom će smrti proslaviti Boga. I rekavši ovo reče mu:
{\WJ{Hajde za mnom.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{20}A Petar obazrevši se vide gde za njim ide onaj učenik kog Isus ljubljaše, koji i na večeri leže na prsi Njegove i reče: Gospode! Ko je taj koji će Te izdati?

\VS{21}Videvši Petar ovog reče Isusu: Gospode! A šta će ovaj?

\VS{22}Isus mu reče:
{\WJ{Ako hoću da on ostane dokle ja ne dođem, šta je tebi do toga? Ti hajde za mnom.}}

\VS{23}Onda iziđe ova reč među braćom da onaj učenik neće umreti; ali Isus ne reče njemu da neće umreti, nego:
{\WJ{Ako hoću da ostane dok ja ne dođem, šta je tebi do toga?}}


\par }{\PP \VS{24}Ovo je onaj učenik koji svedoči ovo, koji i napisa ovo: i znamo da je svedočanstvo njegovo istinito.


\par }{\PP \VS{25}A ima i drugo mnogo što učini Isus, koje kad bi se redom popisalo, ni u sami svet, mislim, ne bi mogle stati napisane knjige. Amin.


\par }