\NormalFont\ShortTitle{Sveto Jevanđelje po Marku}

{\MT Sveto Jevanđelje po Marku



\par }\ChapOne{1}{\SH Jovan objavljuje dolazak Isusa Hrista. Isusovo krštenje i kušanje. Isus propoveda Jevanđelje, poziva učenike i isceljuje bolesnike.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Početak jevanđelja Isusa Hrista Sina Božjeg.


\par }{\PP \VS{2}Kao što stoji u proroku:

\par }{\BB \par }
{\Q Evo ja šaljem anđela svog pred licem Tvojim,

\par }{\QB koji će pripraviti put Tvoj pred Tobom.


\par }{\Q \VS{3}Glas je onog što viče u pustinji:

\par }{\QB Pripravite put Gospodnji,

\par }{\QB poravnite staze Njegove.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{4}Pojavi se Jovan krsteći u pustinji, i propovedajući krštenje pokajanja za oproštenje greha.

\VS{5}I izlažaše k njemu sva judejska zemlja i Jerusalimljani; i krštavaše ih sve u Jordanu reci, i ispovedahu grehe svoje.

\VS{6}A Jovan beše obučen u kamilju dlaku, i imaše pojas kožan oko sebe; i jeđaše skakavce i med divlji.

\VS{7}I propovedaše govoreći: Ide za mnom jači od mene, pred kim ja nisam dostojan sagnuti se i odrešiti remen na obući Njegovoj.

\VS{8}Ja vas krštavam vodom, a On će vas krstiti Duhom Svetim.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{9}I u to vreme dođe Isus iz Nazareta galilejskog, i krsti Ga Jovan u Jordanu,

\VS{10}i odmah izlazeći iz vode vide nebo gde se otvori, i Duh kao golub siđe na Njega.

\VS{11}I glas dođe s neba: Ti si Sin moj ljubazni koji je po mojoj volji.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{12}I odmah Duh izvede Ga u pustinju.

\VS{13}I bi onde u pustinji dana četrdeset, i kuša Ga sotona, i bi sa zverinjem, i anđeli služahu Mu.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{14}A pošto predadoše Jovana, dođe Isus u Galileju propovedajući jevanđelje o carstvu Božjem

\VS{15}i govoreći:
{\WJ{Izađe vreme i približi se carstvo Božje; pokajte se i verujte jevanđelje.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{16}I hodeći pokraj mora vide Simona i Andriju, brata njegovog, gde bacaju mreže u more; jer behu ribari.

\VS{17}I reče im Isus:
{\WJ{Hajdete za mnom, i učiniću vas lovcima ljudskim.}}

\VS{18}I odmah ostavivši mreže svoje pođoše za Njim.

\VS{19}I otišavši malo odande ugleda Jakova Zevedejevog, i Jovana brata njegovog kako u lađi krpljahu mreže;

\VS{20}i odmah pozva ih; i ostavivši oca svog Zevedeja u lađi s najamnicima, pođoše za Njim.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{21}I dođoše u Kapernaum; i odmah u subotu ušavši u zbornicu učaše.

\VS{22}I diviše se nauci Njegovoj; jer ih učaše kao Onaj koji vlast ima, a ne kao književnici.

\VS{23}I beše u zbornici njihovoj čovek s duhom nečistim, i povika

\VS{24}govoreći: Prođi se, šta je Tebi do nas, Isuse Nazarećanine? Došao si da nas pogubiš? Znam Te ko si, Svetac Božji.

\VS{25}I zapreti mu Isus govoreći:
{\WJ{Umukni, i izađi iz njega.}}

\VS{26}I strese ga duh nečisti, i povika glasno, i izađe iz njega.

\VS{27}I uplašiše se svi tako da pitahu jedan drugog govoreći: Šta je ovo? I kakva je ovo nauka nova, da ima vlast da duhovima nečistim zapoveda, i slušaju Ga?

\VS{28}I ode glas o Njemu, odmah, po svoj okolini galilejskoj.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{29}I odmah, izašavši iz zbornice, dođoše u dom Simonov i Andrijin s Jakovom i Jovanom.

\VS{30}A tašta Simonova ležaše od groznice; i odmah kazaše Mu za nju.

\VS{31}I pristupivši podiže je uzevši je za ruku i pusti je groznica odmah, i služaše im.


\par }{\PP \VS{32}A kad bi pred veče, pošto sunce zađe, donošahu k Njemu sve bolesnike i besne.

\VS{33}I sav grad beše se sabrao k vratima.

\VS{34}I isceli mnoge bolesnike od različnih bolesti, i đavole mnoge istera, i ne dade đavolima da kazuju da Ga poznaju.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{35}A ujutru, vrlo rano ustavši, izađe i ode nasamo, i onde se moljaše Bogu.

\VS{36}I za Njim potrčaše Simon i koji behu s njim.

\VS{37}I našavši Ga rekoše Mu: Traže Te svi.

\VS{38}I reče im:
{\WJ{Hajdemo u obližnja sela i gradove da i tamo propovedim: jer sam ja na to došao.}}

\VS{39}I propoveda po zbornicama njihovim po svoj Galileji, i đavole izgoni.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{40}I dođe k Njemu gubavac moleći Ga i na kolenima klečeći pred Njim i reče Mu: Ako hoćeš, možeš me očistiti.

\VS{41}A Isus, pošto se smilovao, pruži ruku, i dohvativši ga se reče mu:
{\WJ{Hoću, očisti se.}}

\VS{42}I tek što mu to reče, a guba ode s njega, i osta čist.

\VS{43}I zapretivši mu odmah istera ga,

\VS{44}i reče mu:
{\WJ{Gledaj da nikome ništa ne kažeš, nego idi te se pokaži svešteniku, i prinesi za očišćenje svoje šta je zapovedio Mojsije za svedočanstvo njima.}}

\VS{45}A on izašavši poče mnogo propovedati i kazivati šta je bilo tako da Isus ne može javno u grad ući, nego beše napolju u pustim mestima, i dolažahu k Njemu sa svih strana.




\par }\Chap{2}{\SH Izlečenje oduzetog. Isus poziva Mateja. O postu. Trganje klasova u Subotu.
\par }
{\PP \VerseOne{1}I uđe opet u Kapernaum posle nekoliko dana; i ču se da je u kući.

\VS{2}I odmah skupiše se mnogi tako da ne mogahu ni pred vratima da se zbiju; i kazivaše im reč.

\VS{3}I dođoše k Njemu s oduzetim koga su nosili četvoro.

\VS{4}I ne mogući približiti se k Njemu od naroda otkriše kuću gde On beše, i prokopavši spustiše odar na kome oduzeti ležaše.

\VS{5}A Isus videvši veru njihovu reče uzetome:
{\WJ{Sinko! Opraštaju ti se gresi tvoji.}}

\VS{6}A onde seđahu neki od književnika i pomišljahu u srcima svojim:

\VS{7}Šta ovaj tako huli na Boga? Ko može opraštati grehe osim jednog Boga?

\VS{8}I odmah razumevši Isus duhom svojim da oni tako pomišljaju u sebi, reče im:
{\WJ{Što tako pomišljate u srcima svojim?}}

\VS{9}{\WJ{Šta je lakše? Reći uzetome: Opraštaju ti se gresi, ili reći: Ustani i uzmi odar svoj, i hodi?}}

\VS{10}{\WJ{No da znate da vlast ima Sin čovečji na zemlji opraštati grehe,}} (reče uzetome:)

\VS{11}{\WJ{Tebi govorim: ustani i uzmi odar svoj, i idi doma.}}

\VS{12}I usta odmah, i uzevši odar izađe pred svima tako da se svi divljahu i hvaljahu Boga govoreći: Nikada toga videli nismo.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{13}I izađe opet k moru; i sav narod iđaše k Njemu, i učaše ih.

\VS{14}I prolazeći vide Leviju Alfejevog gde sedi na carini, i reče mu:
{\WJ{Hajde za mnom.}} I ustavši ode za Njim.


\par }{\PP \VS{15}I kad seđaše Isus za trpezom u kući njegovoj, carinici i grešnici mnogi seđahu s Njim i s učenicima Njegovim: jer ih beše mnogo koji iđahu za Njim.

\VS{16}A književnici i fariseji videvši Ga gde jede s carinicima i s grešnicima govorahu učenicima Njegovim: Zašto s carinicima i grešnicima jede i pije?

\VS{17}I čuvši Isus reče im:
{\WJ{Ne trebaju zdravi lekara nego bolesni. Ja nisam došao da dozovem pravednike no grešnike na pokajanje.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{18}I behu učenici Jovanovi i farisejski koji pošćahu; i dođoše i rekoše Mu: Zašto učenici Jovanovi i farisejski poste, a tvoji učenici ne poste?

\VS{19}I reče im Isus:
{\WJ{Eda li mogu svatovi postiti dok je ženik s njima? Dokle god imaju sa sobom ženika ne mogu postiti.}}

\VS{20}{\WJ{Nego će doći dani kad će se oteti od njih ženik, i tada će postiti, u one dane.}}

\VS{21}{\WJ{I niko ne prišiva novu zakrpu na staru haljinu; inače će odadreti nova zakrpa od starog, i gora će rupa biti.}}

\VS{22}{\WJ{I niko ne sipa novo vino u mehove stare; inače novo vino prodre mehove, i vino se prolije, i mehovi propadnu; nego novo vino u nove mehove sipati treba.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{23}I dogodi Mu se da su išli u subotu kroz useve, i učenici Njegovi trgahu putem klasje.

\VS{24}I fariseji govorahu Mu: Gledaj, zašto čine u subotu šta ne valja?

\VS{25}A On reče im:
{\WJ{Niste li nikad čitali šta učini David kad mu bi do nevolje i ogladne s onima što behu s njim?}}

\VS{26}{\WJ{Kako uđe u Božju kuću pred Avijatarom poglavarom svešteničkim i hlebove postavljene pojede kojih ne beše slobodno nikome jesti osim sveštenicima, i dade ih onima koji behu s njim?}}

\VS{27}I govoraše im:
{\WJ{Subota je načinjena čoveka radi, a nije čovek subote radi.}}

\VS{28}{\WJ{Dakle je Gospodar Sin čovečji i od subote.}}




\par }\Chap{3}{\SH Isus isceljuje u Subotu suvu ruku, izgoni nečiste duhove. Izbor Dvanaestorice. Kažnjava fariseje što hule na Duha Svetog. Kazuje ko su Njegovi pravi srodnici.
\par }
{\PP \VerseOne{1}I uđe opet u zbornicu, i onde beše čovek sa suvom rukom.

\VS{2}I motrahu za Njim neće li ga u subotu isceliti da Ga okrive.

\VS{3}I reče čoveku sa suvom rukom:
{\WJ{Stani na sredinu.}}

\VS{4}I reče im:
{\WJ{Valja li u subotu dobro činiti ili zlo činiti? Dušu održati, ili pogubiti?}} A oni su ćutali.

\VS{5}I pogledavši na njih s gnevom od žalosti što su im onako srca odrvenila, reče čoveku:
{\WJ{Pruži ruku svoju.}} I pruži; i posta ruka zdrava kao i druga.

\VS{6}I izašavši fariseji odmah učiniše za Njega veće s Irodovcima kako bi Ga pogubili.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{7}A Isus ode s učenicima svojim k moru; i mnogi narod iz Galileje pođe za Njim i iz Judeje;

\VS{8}i iz Jerusalima i iz Idumeje i ispreko Jordana i od Tira i Sidona mnoštvo veliko čuvši šta On čini dođe k Njemu.

\VS{9}I reče učenicima svojim da bude lađa u Njega gotova zbog naroda, da Mu ne dosađuje.

\VS{10}Jer mnoge isceli tako da navaljivahu na Njega koji behu nakaženi bolestima da Ga se dotaknu.

\VS{11}I duhovi nečisti kad Ga viđahu, pripadahu k Njemu i vikahu govoreći: Ti si Sin Božji.

\VS{12}I mnogo im prećaše da Ga ne prokažu.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{13}I iziđoše na goru, i dozva koje On hteše; i dođoše Mu.

\VS{14}I postavi dvanaestoricu da budu s Njim, i da ih pošalje da propovedaju,

\VS{15}i da imaju vlast da isceljuju od bolesti, i da izgone đavole:

\VS{16}Prvog Simona, i nadede mu ime Petar;

\VS{17}i Jakova Zevedejevog i Jovana brata Jakovljevog, i nadede im imena Voanerges, koje znači Sinovi groma;

\VS{18}i Andriju i Filipa i Vartolomija i Mateja i Tomu i Jakova Alfejevog i Tadiju i Simona Kananita,

\VS{19}i Judu Iskariotskog, koji Ga i izdade.


\par }{\PP \VS{20}I dođoše u kuću, i sabra se opet narod da ne mogahu ni hleba jesti.

\VS{21}I čuvši to rod Njegov iziđoše da Ga uhvate; jer govorahu da je izvan sebe.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{22}A književnici koji behu sišli iz Jerusalima govorahu: U njemu je Veelzevul. On pomoću kneza đavolskog izgoni đavole.

\VS{23}I dozvavši ih govoraše im u pričama:
{\WJ{Kako može sotona sotonu izgoniti?}}

\VS{24}{\WJ{I ako se carstvo samo po sebi razdeli, ne može ostati carstvo ono;}}

\VS{25}{\WJ{i ako se dom sam po sebi razdeli, ne može ostati dom onaj;}}

\VS{26}{\WJ{i ako sotona ustane sam na se i razdeli se, ne može ostati, nego će propasti.}}

\VS{27}{\WJ{Niko ne može pokućstvo jakoga, ušavši u kuću njegovu, oteti ako najpre jakoga ne sveže: i onda će kuću njegovu opleniti.}}


\par }{\PP \VS{28}{\WJ{Zaista vam kažem: svi gresi oprostiće se sinovima čovečjim, i huljenja na Boga, makar kakva bila:}}

\VS{29}{\WJ{A koji pohuli na Duha Svetog nema oproštenja vavek, nego je kriv večnom sudu.}}

\VS{30}Jer govorahu: U njemu je nečisti duh.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{31}I dođe mati Njegova i braća Njegova, i stojeći napolju poslaše k Njemu da Ga zovu.

\VS{32}I seđaše narod oko Njega. I rekoše Mu: Eto mati Tvoja i braća Tvoja i sestre Tvoje napolju pitaju za Te.

\VS{33}I odgovori im govoreći:
{\WJ{Ko je mati moja ili braća moja?}}

\VS{34}I pogledavši na narod koji seđaše reče:
{\WJ{Evo mati moja i braća moja.}}

\VS{35}{\WJ{Jer ko izvrši volju Božju, onaj je brat moj i sestra moja i mati moja.}}




\par }\Chap{4}{\SH Priče o carstvu Božijem. Utišavanje bure.
\par }
{\PP \VerseOne{1}I opet poče učiti kod mora, i skupiše se oko Njega ljudi mnogi tako da mora ući u lađu, i sedeti na moru; a narod sav beše na zemlji kraj mora.

\VS{2}I učaše ih u pričama mnogo, i govoraše im u nauci svojoj:

\VS{3}{\WJ{Slušajte: evo iziđe sejač da seje.}}

\VS{4}{\WJ{I kad sejaše, dogodi se da jedno pade ukraj puta, i dođoše ptice i pozobaše ga.}}

\VS{5}{\WJ{A drugo pade na kamenito mesto gde ne beše mnogo zemlje; i odmah izniče; jer ne beše u dubinu zemlje:}}

\VS{6}{\WJ{A kad obasja sunce, uvenu, i budući da nemaše korena, usahnu.}}

\VS{7}{\WJ{I drugo pade u trnje; i naraste trnje i udavi ga, i ne donese rod.}}

\VS{8}{\WJ{I drugo pade na zemlju dobru; i davaše rod koji je napredovao i rastao i donosio po trideset i po šezdeset i po sto.}}

\VS{9}I reče:
{\WJ{Ko ima uši da čuje neka čuje.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{10}A kad osta sam, zapitaše Ga koji behu s Njim i sa dvanaestoricom za ovu priču.

\VS{11}I reče im:
{\WJ{Vama je dano da znate tajne carstva Božjeg, a onima napolju sve u pričama biva;}}

\VS{12}{\WJ{da očima gledaju i da ne vide, i ušima slušaju i da ne razumeju; da se kako ne obrate i da im se ne oproste gresi.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{13}I reče im:
{\WJ{Zar ne razumete ovu priču? A kako ćete sve priče razumeti?}}

\VS{14}{\WJ{Sejač reč seje.}}

\VS{15}{\WJ{A ono su kraj puta, gde se seje reč i kad je čuju odmah dođe sotona i otme reč posejanu u srcima njihovim.}}

\VS{16}{\WJ{Tako su i ono što se seje na kamenitim mestima, koji kad čuju reč odmah je prime s radošću;}}

\VS{17}{\WJ{ali nemaju korena u sebi, nego su nepostojani, pa kad bude do nevolje ili ih poteraju reči radi, odmah se sablazne.}}

\VS{18}{\WJ{A ono su što se u trnju seje koji slušaju reč,}}

\VS{19}{\WJ{ali brige ovog sveta i prevara bogatstva i ostale slasti uđu i zaguše reč, i bez roda ostane.}}

\VS{20}{\WJ{A ono su što se na dobroj zemlji seje koji slušaju reč i primaju, i donose rod po trideset i po šezdeset i po sto.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{21}I govoraše im:
{\WJ{Eda li se sveća užiže da se metne pod sud ili pod odar? A ne da se na svećnjak metne?}}

\VS{22}{\WJ{Jer nema ništa tajno što neće biti javno; niti ima šta sakriveno što neće izaći na videlo.}}

\VS{23}{\WJ{Ako ima ko uši da čuje neka čuje.}}

\VS{24}I govoraše im:
{\WJ{Pamtite šta čujete: kakvom merom merite onakvom će vam se meriti i dometnuće se vama koji slušate.}}

\VS{25}{\WJ{Jer ko ima, daće mu se; a koji nema, uzeće mu se i ono što ima.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{26}I govoraše im:
{\WJ{Tako je carstvo Božje kao čovek kad baci seme u zemlju;}}

\VS{27}{\WJ{i spava i ustaje noću i danju; i seme niče i raste, da ne zna on.}}

\VS{28}{\WJ{Jer zemlja sama od sebe najpre donese travu, potom klas, pa onda ispuni pšenicu u klasu.}}

\VS{29}{\WJ{A kad sazre rod, odmah pošalje srp; jer nasta žetva.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{30}I govoraše:
{\WJ{Kakvo ćemo kazati da je carstvo Božje? Ili u kakvoj ćemo ga priči iskazati?}}

\VS{31}{\WJ{Ono je kao zrno gorušičino koje kad se poseje u zemlju manje je od svih semena na zemlji;}}

\VS{32}{\WJ{a kad se poseje, uzraste i bude veće od sveg povrća, i pusti grane velike da mogu u njegovom hladu ptice nebeske živeti.}}


\par }{\PP \VS{33}I takvim mnogim pričama kazivaše im reč, koliko mogahu slušati.

\VS{34}A bez priča ne govoraše im ni reči. A učenicima posebno kazivaše sve.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{35}I reče im onaj dan uveče:
{\WJ{Hajdemo na one strane.}}

\VS{36}I otpustivši narod uzeše Ga kako beše u lađi; a i druge lađe behu s Njim.

\VS{37}I postade velika oluja; i valovi tako zalivahu u lađu da se već napuni.

\VS{38}A On na krmi spavaše na uzglavlju; i probudiše Ga, i rekoše Mu: Učitelju! Zar Ti ne mariš što ginemo?

\VS{39}I ustavši zapreti vetru, i reče moru:
{\WJ{Ćuti, prestani.}} I utoli vetar, i postade tišina velika.

\VS{40}I reče im:
{\WJ{Zašto ste tako strašljivi? Kako nemate vere.}}

\VS{41}I uplašiše se vrlo, i govorahu jedan drugom: Ko je Ovaj, dakle, da Ga i vetar i more slušaju?




\par }\Chap{5}{\SH Isusovo čudo na čoveku s duhom nečistim. Čudo sa ženom koja je bolovala od tečenja krvi i čudo sa Jairovom kćeri.
\par }
{\PP \VerseOne{1}I dođoše preko mora u okolinu gadarinsku.

\VS{2}I kad iziđe iz lađe, odmah Ga srete čovek s duhom nečistim,

\VS{3}koji življaše u grobovima i niko ga ne mogaše svezati ni verigama;

\VS{4}jer je mnogo puta bio metnut u puta i u verige, pa je iskidao verige i puta izlomio; i niko ga ne mogaše ukrotiti.

\VS{5}I jednako dan i noć bavljaše se u grobovima i u gorama vičući i bijući se kamenjem.

\VS{6}A kad vide Isusa iz daleka, poteče i pokloni Mu se.

\VS{7}I povikavši glasno reče: Šta je Tebi do mene, Isuse Sine Boga Višnjeg? Zaklinjem Te Bogom, ne muči me.

\VS{8}Jer mu govoraše:
{\WJ{Izađi, duše nečisti, iz čoveka.}}

\VS{9}I pitaše ga:
{\WJ{Kako ti je ime?}} I odgovori Mu: Legeon mi je ime; jer nas je mnogo.

\VS{10}I moliše Ga veoma da ih ne šalje iz one okoline.

\VS{11}A onde po bregu paslo je veliko krdo svinja.

\VS{12}I moliše Ga svi đavoli govoreći: Pošalji nas u svinje da u njih uđemo.

\VS{13}I dopusti im Isus odmah. I izašavši duhovi nečisti uđoše u svinje; i navali krdo s brega u more; a beše ih oko dve hiljade: i potopiše se u moru.


\par }{\PP \VS{14}A svinjari pobegoše, i javiše u gradu i po selima. I izađoše ljudi da vide šta je bilo.

\VS{15}I dođoše k Isusu, i videše besnoga u kome je bio legeon gde sedi obučen i pametan; i uplašiše se.

\VS{16}A oni što su videli kazaše im šta bi od besnoga i od svinja.

\VS{17}I počeše Ga moliti da ide iz njihovih krajeva.

\VS{18}I kad uđe u lađu, moljaše Ga onaj što je bio besan da bude s Njim.

\VS{19}A Isus ne dade mu, već mu reče:
{\WJ{Idi kući svojoj k svojima i kaži im šta ti Gospod učini, i kako te pomilova.}}

\VS{20}I ode i poče pripovedati u Deset gradova šta mu učini Isus; i svi se divljahu.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{21}I kad pređe Isus u lađi opet na one strane, skupi se narod mnogi oko Njega; i beše kraj mora.

\VS{22}I gle, dođe jedan od starešina zborničkih po imenu Jair; i videvši Ga pade pred noge Njegove.

\VS{23}I moljaše Ga vrlo govoreći: Kći je moja na samrti; da dođeš i da metneš na nju ruke da ozdravi i živi.

\VS{24}I pođe s njim.

\par }{\PP I za Njim iđaše naroda mnogo i turkahu Ga.

\VS{25}I žena nekakva koja je dvanaest godina bolovala od tečenja krvi

\VS{26}i veliku muku podnela od mnogih lekara, i potrošila sve što je imala, i ništa joj nisu pomogli, nego još gore načinili,

\VS{27}kad je čula za Isusa, dođe u narodu sastrag, i dotače se haljine Njegove.

\VS{28}Jer govoraše: Ako se samo dotaknem haljina Njegovih ozdraviću.

\VS{29}I odmah presahnu izvor krvi njene, i oseti u telu da ozdravi od bolesti.

\VS{30}I odmah Isus oseti u sebi silu što izađe iz Njega, i obazrevši se na narod reče:
{\WJ{Ko se to dotače mojih haljina?}}

\VS{31}I rekoše Mu učenici Njegovi: Vidiš narod gde Te turka, pa pitaš:
{\WJ{Ko se dotače mene?}}

\VS{32}I On se obaziraše da vidi onu koja to učini.

\VS{33}A žena uplašivši se drhtaše, i znajući šta joj se dogodi, dođe i kleče pred Njim, i kaza Mu svu istinu.

\VS{34}A On reče joj:
{\WJ{Kćeri! Vera tvoja pomože ti; idi s mirom, i budi zdrava od bolesti svoje.}}


\par }{\PP \VS{35}Još On govoraše, a dođoše od starešine zborničkog govoreći: Kći tvoja umre; što već trudiš učitelja?

\VS{36}A Isus odmah čuvši reč što rekoše reče starešini:
{\WJ{Ne boj se, samo veruj.}}

\VS{37}I ne dade za sobom ići nikome osim Petra i Jakova i Jovana brata Jakovljevog.

\VS{38}I dođe u kuću starešine zborničkog, i vide vrevu i plač i jauk veliki.

\VS{39}I ušavši reče im:
{\WJ{Šta ste uzavreli te plačete? Devojka nije umrla, nego spava.}}

\VS{40}I podsmevahu Mu se. A On isteravši sve uze oca devojčinog i mater i koji behu s Njim, i uđe gde ležaše devojka.

\VS{41}I uzevši devojku za ruku reče joj:
{\WJ{Talita kumi,}} koje znači:
{\WJ{Devojko, tebi govorim, ustani.}}

\VS{42}I odmah usta devojka i hođaše; a beše od dvanaest godina. I začudiše se čudom velikim.

\VS{43}I zapreti im vrlo da niko ne dozna za to, i reče: Podajte joj nek jede.




\par }\Chap{6}{\SH Isus prezren u svojoj postojbini. Odašiljanje Dvanaestorice. Jovan Krstitelj pogubljen. Nahranjeno pet hiljada ljudi. Isus na moru. Isceljivanje bolesnika.
\par }
{\PP \VerseOne{1}I izađe odande, i dođe na svoju postojbinu; i za Njim idoše učenici Njegovi.

\VS{2}I kad dođe subota, poče učiti u zbornici. I mnogi koji slušahu, divljahu se govoreći: Otkud ovome to? I kakva mu je premudrost dana? I čudesa takva rukama njegovim čine se?

\VS{3}Nije li ovo drvodelja, sin Marijin, a brat Jakovljev i Josijin i Judin i Simonov? I nisu li sestre njegove ovde među nama? I sablažnjavahu se o Njega.

\VS{4}A Isus reče im:
{\WJ{Nigde nije prorok bez časti do na postojbini svojoj i u rodu i u domu svom.}}

\VS{5}I ne mogaše onde ni jedno čudo da učini, osim što malo bolesnika isceli metnuvši na njih ruke.

\VS{6}I čudio se neverstvu njihovom.

\par }{\PP I iđaše po okolnim selima i učaše.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{7}I dozva dvanaestoricu, i poče ih slati dva i dva, i davaše im vlast nad duhovima nečistim.

\VS{8}I zapovedi im da ništa ne uzimaju na put osim jednog štapa: ni torbe ni hleba ni novaca u pojasu;

\VS{9}nego obuveni u opanke, i ne oblačeći dve haljine.

\VS{10}I reče im:
{\WJ{Gde uđete u dom onde ostanite dok ne izađete odande.}}

\VS{11}{\WJ{I ako vas ko ne primi i ne posluša vas, izlazeći odande otresite prah s nogu svojih za svedočanstvo njima. Zaista vam kažem: lakše će biti Sodomu i Gomoru u dan strašnog suda nego gradu onom.}}

\VS{12}I otišavši propovedahu da se treba kajati;

\VS{13}i đavole mnoge izgonjahu; i mazahu uljem mnoge bolesnike; i isceljivahu.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{14}I začu car Irod za Isusa (jer Njegovo ime beše se razglasilo), i reče: Jovan krstitelj iz mrtvih usta, zato čini čudesa.

\VS{15}Drugi govorahu: To je Ilija. A drugi govorahu: To je prorok ili kao koji od proroka.

\VS{16}A kad ču Irod, reče: To je Jovan koga sam ja posekao, on usta iz mrtvih.

\VS{17}Jer ovaj Irod posla te uhvatiše Jovana, i svezavši baci ga u tamnicu Irodijade radi, žene Filipa brata svog, jer se oženi njom.

\VS{18}Jer Jovan govoraše Irodu: Ne možeš ti imati žene brata svog.

\VS{19}A Irodijada rasrdi se na njega, i htede da ga ubije, ali ne mogaše.

\VS{20}Jer se Irod bojaše Jovana znajući ga da je čovek pravedan i svet, i čuvaše ga; i mnogo koješta činjaše kako mu on reče, i rado ga slušaše.


\par }{\PP \VS{21}I dogodi se dan zgodan, kad Irod na dan svog rođenja davaše večeru knezovima svojim i vojvodama i starešinama galilejskim.

\VS{22}I ušavši kći Irodijadina i igravši i ugodivši Irodu i gostima njegovim reče car devojci: Išti u mene šta god hoćeš, i daću ti.

\VS{23}I zakle joj se: Šta god zaišteš u mene daću ti, da bi bilo i do pola carstva mog.

\VS{24}A ona izašavši reče materi svojoj: Šta ću iskati? A ona reče: Glavu Jovana krstitelja.

\VS{25}I odmah ušavši brzo k caru zaiska govoreći: Hoću da mi daš, sad na krugu, glavu Jovana krstitelja.

\VS{26}I zabrinu se car, ali kletve radi i gostiju svojih ne hte joj odreći.

\VS{27}I odmah posla car dželata, i zapovedi da donese glavu njegovu.

\VS{28}A on otišavši poseče ga u tamnici, i donese glavu njegovu na krugu, i dade devojci, a devojka dade je materi svojoj.

\VS{29}I čuvši učenici njegovi dođoše i uzeše telo njegovo, i metnuše ga u grob.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{30}I skupiše se apostoli k Isusu, i javiše Mu sve i šta učiniše i šta ljude naučiše.

\VS{31}I reče im:
{\WJ{Dođite vi sami nasamo, i počinite malo.}} Jer ih beše mnogo koji dolaze i odlaze, i ne imahu kad ni jesti.

\VS{32}I odoše na lađi u pusto mesto sami.

\VS{33}I videše ih ljudi kad iđahu, i poznaše ih mnogi, i pešice iz svih gradova stecahu se onamo, i prestigoše ih, i skupiše se oko Njega.

\VS{34}I izašavši Isus vide narod mnogi, i sažali Mu se, jer behu kao ovce bez pastira; i poče ih učiti mnogo.

\VS{35}I kad bi već pred noć, pristupiše k Njemu učenici Njegovi govoreći: Pusto je mesto, a već je kasno;

\VS{36}otpusti ih neka idu u okolna sela i palanke da kupe sebi hleba; jer nemaju šta jesti.

\VS{37}A On odgovarajući reče im:
{\WJ{Dajte im vi neka jedu.}} A oni rekoše: Jedino da idemo da kupimo za dvesta groša hleba, pa da im damo da jedu?

\VS{38}A On im reče:
{\WJ{Koliko hlebova imate? Idite i vidite.}} I videvši rekoše: Pet hlebova i dve ribe.

\VS{39}I zapovedi im da ih posade sve na gomile po zelenoj travi.

\VS{40}I posadiše se na gomile po sto i po pedeset.

\VS{41}I uzevši onih pet hlebova i dve ribe pogleda na nebo, i blagoslovi, pa prelomi hlebove, i dade učenicima svojim da metnu ispred njih; i one dve ribe razdeli svima.

\VS{42}I jedoše svi, i nasitiše se.

\VS{43}I nakupiše komada dvanaest kotarica punih i od riba.

\VS{44}A beše onih što su jeli hlebove oko pet hiljada ljudi.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{45}I odmah natera učenike svoje da uđu u lađu i da idu napred na one strane u Vitsaidu dok On otpusti narod.

\VS{46}I otpustivši ih ode na goru da se pomoli Bogu.

\VS{47}I uveče beše lađa nasred mora, a On sam na zemlji.

\VS{48}I vide ih gde se muče veslajući: jer im beše protivan vetar. I oko četvrte straže noćne dođe k njima idući po moru; i htede da ih mimoiđe.

\VS{49}A oni videvši Ga gde ide po moru mišljahu da je utvara, i povikaše;

\VS{50}jer Ga svi videše i poplašiše se. I odmah progovori s njima, i reče im:
{\WJ{Ne bojte se, ja sam, ne plašite se.}}

\VS{51}I uđe k njima u lađu, i utoli vetar; i vrlo se uplašiše, i divljahu se.

\VS{52}Jer ih ne naučiše hlebovi; jer se beše srce njihovo okamenilo.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{53}I prešavši dođoše u zemlju genisaretsku; i stadoše u kraj.

\VS{54}I kad izađoše iz lađe, odmah Ga poznaše ljudi.

\VS{55}I optrčavši sav onaj kraj, počeše na odrima donositi bolesnike gde su čuli da je On.

\VS{56}I kud god iđaše u sela ili u gradove ili u palanke, na raskršćima metahu bolesnike i moljahu Ga da se barem skuta od haljine Njegove dotaknu: i ozdravljahu svi koji Ga se doticahu.




\par }\Chap{7}{\SH O ljudskim zakonima. Isus isceljuje kćer žene Hananejke, gluve i neme.
\par }
{\PP \VerseOne{1}I skupiše se oko Njega fariseji i neki od književnika koji behu došli iz Jerusalima.

\VS{2}I videvši neke od učenika Njegovih da nečistim, to jest, neumivenim rukama jedu hleb, ukoriše ih.

\VS{3}Jer fariseji i svi Jevreji, ne jedu dok ne umiju ruke do lakata, držeći se onog što im je ostalo od starih;

\VS{4}i kad dođu s pazara, ne jedu dok se ne umiju; i još mnogo ima što su primili te drže: peru čaše i žbanove i kotlove i klupe.

\VS{5}A potom pitahu Ga fariseji i književnici: Zašto učenici tvoji ne žive kao što nam je ostalo od starih, nego jedu hleb neumivenim rukama?

\VS{6}A On odgovarajući reče im:
{\WJ{Dobro je prorokovao Isaija za vas licemere, kao što je pisano:}}

\par }{\BB \par }
{\Q {\WJ{Ovi ljudi usnama me poštuju,}}

\par }{\QB {\WJ{a srce njihovo daleko stoji od mene.}}


\par }{\Q \VS{7}{\WJ{No zaludu me poštuju}}

\par }{\QB {\WJ{učeći naukama, zapovestima ljudskim.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{8}{\WJ{Jer ostaviste zapovesti Božje, a držite običaje ljudske, pranje žbanova i čaša; i druga mnoga takva činite.}}


\par }{\PP \VS{9}I reče im:
{\WJ{Dobro ukidate zapovest Božju da svoj običaj sačuvate.}}

\VS{10}{\WJ{Jer Mojsije reče: Poštuj oca svog i mater svoju; i: Koji opsuje oca ili mater smrću da umre.}}

\VS{11}{\WJ{A vi kažete: Ako kaže čovek ocu ili materi: Korvan, to jeste: prilog je čim bih ti ja mogao pomoći.}}

\VS{12}{\WJ{I tako ne date mu ništa učiniti, ocu svom ili materi svojoj,}}

\VS{13}{\WJ{ukidajući reč Božju svojim običajem koji ste postavili; i ovako mnogo koješta činite.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{14}I dozvavši sav narod reče im:
{\WJ{Poslušajte mene svi, i razumite.}}

\VS{15}{\WJ{Ništa nema što bi čoveka moglo opoganiti da uđe spolja u njega, nego što izlazi iz njega ono je što pogani čoveka.}}

\VS{16}{\WJ{Ako ko ima uši da čuje neka čuje.}}

\VS{17}I kad dođe od naroda u kuću pitahu Ga učenici Njegovi za priču.

\VS{18}I reče im:
{\WJ{Zar ste i vi tako nerazumni? Ne razumete li da šta god u čoveka spolja ulazi ne može ga opoganiti?}}

\VS{19}{\WJ{Jer mu ne ulazi u srce nego u trbuh; i izlazi napolje čisteći sva jela.}}

\VS{20}Još reče:
{\WJ{Šta izlazi iz čoveka ono pogani čoveka;}}

\VS{21}{\WJ{jer iznutra, iz srca ljudskog, izlaze misli zle, preljube, kurvarstva, ubistva,}}

\VS{22}{\WJ{krađe, lakomstva, pakosti, zloće, lukavstvo, sramote, zlo oko, huljenje na Boga, ponos, bezumlje.}}

\VS{23}{\WJ{Sva ova zla iznutra izlaze, i pogane čoveka.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{24}I ustavši odande ode u krajeve tirske i sidonske, i ušavši u kuću htede da niko ne čuje za Nj; i ne može se sakriti.

\VS{25}Jer čuvši za Nj žena što u njenoj kćeri beše duh nečisti, dođe i pade k nogama Njegovim.

\VS{26}A žena ta beše Grkinja rodom Sirofiničanka, i moljaše Ga da istera đavola iz kćeri njene.

\VS{27}A Isus reče joj:
{\WJ{Stani da se najpre deca nahrane; jer nije pravo uzeti hleb od dece i baciti psima.}}

\VS{28}A ona odgovarajući reče Mu: Da, Gospode; ali i psi pod trpezom jedu od mrva detinjih.

\VS{29}I reče joj:
{\WJ{Za tu reč idi; izađe đavo iz kćeri tvoje.}}

\VS{30}I došavši kući nađe da je đavo izašao, i kći ležaše na odru.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{31}I opet izađe Isus iz krajeva tirskih i sidonskih i dođe na more galilejsko u krajeve desetogradske.

\VS{32}I dovedoše k Njemu gluvog i mutavog, i moljahu Ga da metne na nj ruku.

\VS{33}I uzevši ga iz naroda nasamo metnu prste svoje u uši njegove, i pljunuvši dohvati se jezika njegovog;

\VS{34}i pogledavši na nebo uzdahnu, i reče mu:
{\WJ{Efata,}} to jeste: Otvori se.

\VS{35}I odmah mu se otvoriše uši, i razreši se sveza jezika njegovog i govoraše lepo.

\VS{36}I zapreti im da nikome ne kazuju; ali što im više On zabranjivaše oni još više razglašavahu.

\VS{37}I vrlo se divljahu govoreći: Sve dobro čini; i gluve čini da čuju i neme da govore.




\par }\Chap{8}{\SH Nahranjeno četiri hiljade ljudi. Traženje znaka. Treba se čuvati fariseja i Iroda. Isceljenje slepog. Petrova ispovest. Prvo proricanje stradanja.
\par }
{\PP \VerseOne{1}U to vreme, kad beše vrlo mnogo naroda i ne imahu šta jesti, dozva Isus učenike svoje i reče im:

\VS{2}{\WJ{Žao mi je naroda, jer već tri dana stoje kod mene i nemaju ništa jesti.}}

\VS{3}{\WJ{I ako ih otpustim gladne kućama njihovim, oslabiće na putu; jer su mnogi od njih došli izdaleka.}}

\VS{4}I odgovoriše Mu učenici Njegovi: Otkuda ćemo uzeti hleba ovde u pustinji da ih nahranimo?

\VS{5}I zapita ih:
{\WJ{Koliko imate hlebova?}} A oni kazaše: Sedam.

\VS{6}I zapovedi narodu da posedaju po zemlji; i uzevši onih sedam hlebova i hvalu davši, prelomi, i dade učenicima svojim da razdadu; i razdadoše narodu.

\VS{7}I imahu malo ribica; i njih blagoslovivši reče da i njih razdadu.

\VS{8}I jedoše, i nasitiše se, i nakupiše komada što preteče sedam kotarica.

\VS{9}A onih što su jeli beše oko četiri hiljade. I otpusti ih.

\VS{10}I odmah uđe u lađu s učenicima svojim, i dođe u okoline dalmanutske.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{11}I izađoše fariseji, i počeše se prepirati s Njim, i kušajući Ga iskahu od Njega znak s neba.

\VS{12}I uzdahnuvši duhom svojim reče:
{\WJ{Zašto rod ovaj znak traži? Zaista vam kažem: neće se dati rodu ovome znak.}}

\VS{13}I ostavivši ih uđe opet u lađu, i ode na one strane.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{14}I zaboraviše učenici Njegovi uzeti hleba, i nemahu sa sobom u lađi do jedan hleb.

\VS{15}I zapovedaše im govoreći:
{\WJ{Gledajte, čuvajte se kvasca farisejskog i kvasca Irodovog.}}

\VS{16}I mišljahu, jedan drugom govoreći: To je što hleba nemamo.

\VS{17}I razumevši Isus reče im:
{\WJ{Šta mislite što hleba nemate? Zar još ne osećate, niti razumete? Zar je još okamenjeno srce vaše?}}

\VS{18}{\WJ{Oči imate i ne vidite? Uši imate i ne čujete? I ne pamtite li}}

\VS{19}{\WJ{kad ja pet hlebova prelomih na pet hiljada, koliko kotarica punih komada nakupiste?}} Rekoše Mu: Dvanaest.

\VS{20}{\WJ{A kad sedam na četiri hiljade, koliko punih kotarica nakupiste komada?}} A oni rekoše: Sedam.

\VS{21}I reče im:
{\WJ{Kako ne razumete?}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{22}I dođe u Vitsaidu; i dovedoše k Njemu slepoga, i moljahu Ga da ga se dotakne.

\VS{23}I uzevši za ruku slepoga izvede ga napolje iz sela, i pljunuvši mu u oči metnu ruke na nj, i zapita ga vidi li šta.

\VS{24}I pogledavši reče: Vidim ljude gde idu kao drva.

\VS{25}I potom opet metnu mu ruke na oči, i reče mu da progleda: i isceli se, i vide sve lepo.

\VS{26}I posla ga kući njegovoj govoreći:
{\WJ{Ne ulazi u selo, niti kazuj kome u selu.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{27}I izađe Isus i učenici Njegovi u sela Ćesarije Filipove; i putem pitaše učenike svoje govoreći im:
{\WJ{Ko govore ljudi da sam ja?}}

\VS{28}A oni odgovoriše: Jovan krstitelj; drugi: Ilija; a drugi: Koji od proroka.

\VS{29}A On im reče:
{\WJ{A vi šta mislite ko sam ja?}} A Petar odgovarajući reče Mu: Ti si Hristos.

\VS{30}I zapreti im da nikome ne kazuju za Njega.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{31}I poče ih učiti da Sinu čovečjem valja mnogo postradati, i da će Ga okriviti starešine i glavari sveštenički i književnici, i da će Ga ubiti, i treći dan da će ustati.

\VS{32}I govoraše o tom ne ustručavajući se. I Petar uze Ga i poče Ga odvraćati.

\VS{33}A On obrnuvši se i pogledavši na učenike svoje zapreti Petru govoreći:
{\WJ{Idi od mene sotono; jer ti ne misliš šta je Božje nego šta je ljudsko.}}


\par }{\PP \VS{34}I dozvavši narod s učenicima svojim reče im:
{\WJ{Ko hoće za mnom da ide neka se odrekne sebe i uzme krst svoj, i za mnom ide.}}

\VS{35}{\WJ{Jer ko hoće dušu svoju da sačuva, izgubiće je; a ko izgubi dušu svoju mene radi i jevanđelja onaj će je sačuvati.}}

\VS{36}{\WJ{Jer kakva je korist čoveku ako zadobije sav svet, a duši svojoj naudi?}}

\VS{37}{\WJ{Ili kakav će otkup dati čovek za dušu svoju?}}

\VS{38}{\WJ{Jer ko se postidi mene i mojih reči u rodu ovom preljubotvornom i grešnom, i Sin će se čovečji postideti njega kad dođe u slavi Oca svog s anđelima svetima.}}




\par }\Chap{9}{\SH Hristovo preobraženje. Isceljenje čoveka s duhom nečistim. Drugo proricanje stradanja. Borba za prvenstvo. Poniženi će se uzvisiti. Treba se čuvati sablazni.
\par }
{\PP \VerseOne{1}I reče im:
{\WJ{Zaista vam kažem: imaju neki među ovima što stoje ovde koji neće okusiti smrt dok ne vide carstvo Božje da dođe u sili.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{2}I posle šest dana uze Isus Petra i Jakova i Jovana i izvede ih na visoku goru same; i preobrazi se pred njima.

\VS{3}I haljine Njegove postadoše sjajne i vrlo bele kao sneg, kao što ne može belilja ubeliti na zemlji.

\VS{4}I ukaza im se Ilija s Mojsijem gde se razgovarahu s Isusom.

\VS{5}I Petar odgovarajući reče Isusu: Ravi! Dobro nam je ovde biti; i da načinimo tri senice: Tebi jednu i Mojsiju jednu i Iliji jednu.

\VS{6}Jer ne znaše šta govori; jer behu vrlo uplašeni.

\VS{7}I postade oblak te ih zakloni; i dođe glas iz oblaka govoreći: Ovo je Sin moj ljubazni; Njega poslušajte.

\VS{8}I ujedanput pogledavši, nikoga ne videše osim Isusa samog sa sobom.


\par }{\PP \VS{9}A kad silažahu s gore zapreti im da nikom ne kazuju šta su videli, dok Sin čovečji ne ustane iz mrtvih.

\VS{10}I reč zadržaše u sebi pitajući jedan drugog: Šta to znači ustati iz mrtvih?

\VS{11}I pitahu Ga govoreći: Kako govore književnici da Ilija treba najpre da dođe?

\VS{12}A On odgovarajući reče im:
{\WJ{Ilija će doći najpre, i urediti sve; ali i Sin čovečji treba da mnogo postrada i da se ponizi, kao što je pisano.}}

\VS{13}{\WJ{Ali vam kažem da je i Ilija došao i učiniše s njim šta htedoše kao što je pisano za njega.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{14}I došavši k učenicima svojim vide narod mnogi oko njih i književnike gde se prepiru s njima.

\VS{15}I odmah videvši Ga sav narod uplaši se i pritrčavši pozdravljahu Ga.

\VS{16}I upita književnike:
{\WJ{Šta se prepirete s njima?}}

\VS{17}I odgovarajući jedan od naroda reče: Učitelju! Dovedoh k Tebi sina svog u kome je duh nemi.

\VS{18}I svaki put kad ga uhvati lomi ga, i penu baca i škrguće zubima; i suši se. I rekoh učenicima Tvojim da ga isteraju; i ne mogoše.

\VS{19}A On odgovarajući mu reče:
{\WJ{O rode neverni! Dokle ću s vama biti? Dokle ću vas trpeti? Dovedite ga k meni.}}

\VS{20}I dovedoše ga k Njemu; i kad Ga vide odmah ga duh stade lomiti; i padnuvši na zemlju valjaše se bacajući penu.

\VS{21}I upita oca njegovog:
{\WJ{Koliko ima vremena kako mu se to dogodilo?}} A on reče: Iz detinjstva.

\VS{22}I mnogo puta baca ga u vatru i u vodu da ga pogubi; nego ako šta možeš pomozi nam, smiluj se na nas.

\VS{23}A Isus reče mu:
{\WJ{Ako možeš verovati: sve je moguće onome koji veruje.}}

\VS{24}I odmah povikavši otac detinji sa suzama govoraše: Verujem, Gospode! Pomozi mom neverju.

\VS{25}A Isus videći da se stiče narod, zapreti duhu nečistom govoreći mu:
{\WJ{Duše nemi i gluvi! Ja ti zapovedam, izađi iz njega i više ne ulazi u njega.}}

\VS{26}I povikavši i izlomivši ga vrlo izađe; i učini se kao mrtav tako da mnogi govorahu: Umre.

\VS{27}A Isus uzevši ga za ruku podiže ga: i usta.

\VS{28}I kad uđe u kuću, pitahu Ga učenici Njegovi nasamo: Zašto ga mi nismo mogli isterati?

\VS{29}I reče im:
{\WJ{Ovaj se rod ničim ne može isterati do molitvom i postom.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{30}I izašavši odande iđahu kroz Galileju; i ne hteše da ko dozna.

\VS{31}Jer učaše učenike svoje, i govoraše im da će se Sin čovečji predati u ruke ljudske, i ubiće Ga, i pošto Ga ubiju ustaće treći dan.

\VS{32}A oni ne razumevahu reč, i ne smehu da Ga zapitaju.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{33}I dođe u Kapernaum, i kad beše u kući zapita ih:
{\WJ{Šta se prepiraste putem među sobom?}}

\VS{34}A oni ćutahu; jer se putem prepiraše među sobom ko je najveći.

\VS{35}I sedavši dozva dvanaestoricu i reče im:
{\WJ{Koji hoće da bude prvi neka bude od svih najzadnji i svima sluga.}}

\VS{36}I uzevši dete metnu ga među njih i zagrlivši ga reče im:

\VS{37}{\WJ{Ko jedno ovakvo dete primi u ime moje, mene prima; a ko mene primi, ne prima mene nego Onog koji je mene poslao.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{38}Odgovori Mu Jovan govoreći: Učitelju! Videsmo jednog gde imenom Tvojim izgoni đavole koji ne ide za nama: i zabranismo mu, jer ne ide za nama.

\VS{39}A Isus reče:
{\WJ{Ne branite mu; jer nema nikoga koji bi imenom mojim čudo činio da može brzo zlo govoriti za mnom.}}

\VS{40}{\WJ{Jer ko nije protiv vas s vama je.}}

\VS{41}{\WJ{Jer ko vas napoji čašom vode u ime moje, zato što ste Hristovi, zaista vam kažem: neće mu propasti plata.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{42}{\WJ{A koji sablazni jednog od ovih malih koji veruju mene, bolje bi mu bilo da obesi kamen vodenični o vrat svoj i da se baci u more.}}

\VS{43}{\WJ{I ako te ruka tvoja sablažnjava, odseci je: bolje ti je bez ruke u život ući, negoli s obe ruke ući u pakao, u oganj večni,}}

\VS{44}{\WJ{gde crv njihov ne umire, i oganj se ne gasi.}}

\VS{45}{\WJ{I ako te noga tvoja sablažnjava, odseci je: bolje ti je ući u život hrom, negoli s dve noge da te bace u pakao, u oganj večni,}}

\VS{46}{\WJ{gde crv njihov ne umire, i oganj se ne gasi.}}

\VS{47}{\WJ{Ako te i oko tvoje sablažnjava, iskopaj ga: bolje ti je s jednim okom ući u carstvo Božje, negoli s dva oka da te bace u pakao ognjeni,}}

\VS{48}{\WJ{gde crv njihov ne umire, i oganj se ne gasi.}}

\VS{49}{\WJ{Jer će se svaki ognjem posoliti, i svaka će se žrtva solju posoliti.}}

\VS{50}{\WJ{Dobra je so; ali ako so bude neslana, čim će se osoliti? Imajte so u sebi, i mir imajte među sobom.}}




\par }\Chap{10}{\SH O razvodu braka. Hristos blagosilja decu. Bogati mladić. Treće proricanje o stradanju. Sinovi Zevedejevi. Vartimej.
\par }
{\PP \VerseOne{1}I ustavši odande dođe u okoline judejske preko Jordana, i steče se opet narod k Njemu; i kao što običaj imaše, opet ih učaše.


\par }{\PP \VS{2}I pristupivši fariseji upitaše Ga kušajući: Može li čovek pustiti ženu?

\VS{3}A On odgovarajući reče im:
{\WJ{Šta vam zapoveda Mojsije?}}

\VS{4}A oni rekoše: Mojsije dopusti da joj se da raspusna knjiga i da se pusti.

\VS{5}I odgovarajući Isus reče im:
{\WJ{Po tvrđi vašeg srca napisa vam on zapovest ovu.}}

\VS{6}{\WJ{A u početku stvorenja, muža i ženu, stvorio ih je Bog.}}

\VS{7}{\WJ{Zato ostaviće čovek oca svog i majku i prilepiće se k ženi svojoj,}}

\VS{8}{\WJ{i budu dvoje jedno telo. Tako nisu više dvoje nego jedno telo.}}

\VS{9}{\WJ{A šta je Bog sastavio čovek da ne rastavlja.}}


\par }{\PP \VS{10}I u kući opet zapitaše Ga za to učenici Njegovi.

\VS{11}I reče im:
{\WJ{Koji pusti ženu i oženi se drugom, čini preljubu na njoj.}}

\VS{12}{\WJ{I ako žena ostavi muža svog i pođe za drugog, čini preljubu.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{13}I donošahu k Njemu decu da ih se dotakne; a učenici branjahu onima što ih donošahu.

\VS{14}A Isus videvši rasrdi se i reče im:
{\WJ{Pustite decu neka dolaze k meni, i ne branite im; jer je takvih carstvo Božje.}}

\VS{15}{\WJ{Zaista vam kažem: koji ne primi carstvo Božje kao dete, neće ući u njega.}}

\VS{16}I zagrlivši ih metnu na njih ruke te ih blagoslovi.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{17}I kad izađe na put, pritrča neko, i kleknuvši na kolena pred Njim pitaše Ga: Učitelju blagi! Šta mi treba činiti da dobijem život večni?

\VS{18}A Isus reče mu:
{\WJ{Što me zoveš blagim? Niko nije blag osim jednog Boga.}}

\VS{19}{\WJ{Zapovesti znaš: ne čini preljube; ne ubij; ne ukradi; ne svedoči lažno; ne čini nepravde nikome; poštuj oca svog i mater.}}

\VS{20}A on odgovarajući reče Mu: Učitelju! Sve sam ovo sačuvao od mladosti svoje.

\VS{21}A Isus pogledavši na nj, omile mu, i reče mu:
{\WJ{Još ti jedno nedostaje: idi prodaj sve što imaš i podaj siromasima; i imaćeš blago na nebu; i dođi, te hajde za mnom uzevši krst.}}

\VS{22}A on posta zlovoljan od ove reči, i ode žalostan; jer beše vrlo bogat.


\par }{\PP \VS{23}I pogledavši Isus reče učenicima svojim:
{\WJ{Kako je teško bogatima ući u carstvo nebesko!}}

\VS{24}A učenici se uplašiše od reči Njegovih. A Isus opet odgovarajući reče im:
{\WJ{Deco! Kako je teško onima koji se uzdaju u svoje bogatstvo ući u carstvo Božje!}}

\VS{25}{\WJ{Lakše je kamili proći kroz iglene uši negoli bogatome ući u carstvo Božje.}}

\VS{26}A oni se vrlo divljahu govoreći u sebi: Ko se dakle može spasti?

\VS{27}A Isus pogledavši na njih reče:
{\WJ{Ljudima je nemoguće, ali nije Bogu: jer je sve moguće Bogu.}}

\VS{28}A Petar Mu poče govoriti: Eto mi smo ostavili sve, i za Tobom idemo.

\VS{29}A Isus odgovarajući reče:
{\WJ{Zaista vam kažem: nema nikoga koji je ostavio kuću, ili braću, ili sestre, ili oca, ili mater, ili ženu, ili decu, ili zemlju, mene radi i jevanđelja radi,}}

\VS{30}{\WJ{a da neće primiti sad u ovo vreme sto puta onoliko kuća, i braće, i sestara, i otaca, i matera, i dece, i zemlje, u progonjenju, a na onom svetu život večni.}}

\VS{31}{\WJ{Ali će mnogi prvi biti poslednji, i poslednji prvi.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{32}A kad iđahu putem u Jerusalim, Isus iđaše pred njima, a oni se čuđahu, i za Njim iđahu sa strahom. I uzevši opet dvanaestoricu poče im kazivati šta će biti od Njega:

\VS{33}{\WJ{Evo idemo u Jerusalim, i Sin čovečji predaće se glavarima svešteničkim i književnicima i osudiće Ga na smrt, i predaće Ga neznabošcima;}}

\VS{34}{\WJ{i narugaće Mu se, i biće Ga, i popljuvaće Ga, i ubiće Ga, i treći dan ustaće.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{35}I pred Njega dođoše Jakov i Jovan, sinovi Zevedejevi, govoreći: Učitelju! Hoćemo da nam učiniš za šta ćemo Te moliti.

\VS{36}A On im reče:
{\WJ{Šta hoćete da vam učinim?}}

\VS{37}A oni Mu rekoše: Daj nam da sednemo jedan s desne strane Tebi, a drugi s leve, u slavi Tvojoj.

\VS{38}A Isus im reče:
{\WJ{Ne znate šta ištete: možete li piti čašu koju ja pijem, i krstiti se krštenjem kojim se ja krštavam?}}

\VS{39}A oni Mu rekoše: Možemo. A Isus reče im:
{\WJ{Čašu, dakle, koju ja pijem ispićete; i krštenjem kojim se ja krštavam krstićete se;}}

\VS{40}{\WJ{ali da sednete s desne strane meni i s leve, ne mogu ja dati nego kojima je ugotovljeno.}}

\VS{41}I čuvši to desetorica počeše se srditi na Jakova i na Jovana.

\VS{42}A Isus dozvavši ih reče im:
{\WJ{Znate da knezovi narodni vladaju narodom i poglavari njegovi upravljaju njim.}}

\VS{43}{\WJ{Ali među vama da ne bude tako; nego koji hoće da bude veći među vama, da vam služi.}}

\VS{44}{\WJ{I koji hoće prvi među vama da bude, da bude svima sluga.}}

\VS{45}{\WJ{Jer Sin čovečji nije došao da Mu služe nego da služi, i da da dušu svoju u otkup za mnoge.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{46}I dođoše u Jerihon. I kad izlažaše iz Jerihona, On i učenici Njegovi i narod mnogi, sin Timejev, Vartimej slepi, seđaše kraj puta i prošaše.

\VS{47}I čuvši da je to Isus Nazarećanin stade vikati i govoriti: Sine Davidov, Isuse! Pomiluj me!

\VS{48}I prećahu mu mnogi da ućuti, a on još više vikaše: Sine Davidov! Pomiluj me!

\VS{49}I stavši Isus reče da ga zovnu. I zovnuše slepca govoreći mu: Ne boj se, ustani, zove te.

\VS{50}A on zbacivši sa sebe haljine svoje, ustade i dođe k Isusu.

\VS{51}I odgovarajući reče mu Isus:
{\WJ{Šta hoćeš da ti učinim?}} A slepi reče Mu: Ravuni! Da progledam.

\VS{52}A Isus reče mu:
{\WJ{Idi, vera tvoja pomože ti.}} I odmah progleda, i ode putem za Isusom.




\par }\Chap{11}{\SH Isus ulazi u Jerusalim, proklinje smokvu, čisti Hram, preporučuje veru, molitvu i praštanje. Brani svoju vlast.
\par }
{\PP \VerseOne{1}I kad se približi k Jerusalimu, k Vitfazi i Vitaniji, kod gore maslinske, posla dvojicu od učenika svojih

\VS{2}i reče im:
{\WJ{Idite u selo što je pred vama, i odmah kako uđete u njega naći ćete magare privezano, na koje niko od ljudi nije usedao; odrešite ga i dovedite.}}

\VS{3}{\WJ{I ako vam ko reče: Šta to činite? Kažite: Treba Gospodu; i odmah će ga poslati ovamo.}}

\VS{4}A oni odoše, i nađoše magare privezano kod vrata napolju na raskršću, i odrešiše ga.

\VS{5}I neko od onih što stajahu onde rekoše im: Zašto drešite magare?

\VS{6}A oni rekoše im kao što im zapovedi Isus; i ostaviše ih.

\VS{7}I dovedoše magare k Isusu, i metnuše na nj haljine svoje; i usede na nj.

\VS{8}A mnogi prostreše haljine svoje po putu; a jedni rezahu granje od drveta, i prostirahu po putu.

\VS{9}A koji iđahu pred Njim i za Njim, vikahu govoreći: Osana! Blagosloven koji ide u ime Gospodnje!

\VS{10}Blagosloveno carstvo oca našeg Davida koji ide u ime Gospodnje! Osana na visini!


\par }{\PP \VS{11}I uđe Isus u Jerusalim, i u crkvu; i promotrivši sve, kad bi uveče, izađe u Vitaniju s dvanaestoricom.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{12}I sutradan kad izađoše iz Vitanije, ogladne.

\VS{13}I videvši izdaleka smokvu s lišćem dođe ne bi li šta našao na njoj; i došavši k njoj ništa ne nađe osim lišća; jer još ne beše vreme smokvama.

\VS{14}I odgovarajući Isus reče joj:
{\WJ{Da odsad od tebe niko ne jede roda doveka.}} I slušahu učenici Njegovi.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{15}I dođoše opet u Jerusalim; i ušavši Isus u crkvu stade izgoniti one koji prodavahu i kupovahu po crkvi; i ispremeta trpeze onih što menjahu novce, i klupe onih što prodavahu golubove.

\VS{16}I ne dade da ko pronese suda kroz crkvu.

\VS{17}I učaše govoreći im:
{\WJ{Nije li pisano: Dom moj neka se zove dom molitve svim narodima? A vi načiniste od njega hajdučku pećinu.}}

\VS{18}I čuše književnici i glavari sveštenički, i tražahu kako bi Ga pogubili; plašili su Ga se, jer Ga je narod slušao.

\VS{19}I kad bi uveče izađe napolje iz grada.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{20}I u jutru prolazeći videše smokvu gde se posušila iz korena.

\VS{21}I opomenuvši se Petar reče Mu: Ravi! Gle, smokva što si je prokleo, posušila se.

\VS{22}I odgovarajući Isus reče im:

\VS{23}{\WJ{Imajte veru Božju; jer vam zaista kažem: ako ko reče gori ovoj: Digni se i baci se u more, i ne posumnja u srcu svom, nego uzveruje da će biti kao što govori: biće mu šta god reče.}}

\VS{24}{\WJ{Zato vam kažem: sve što ištete u svojoj molitvi verujte da ćete primiti; i biće vam.}}

\VS{25}{\WJ{I kad stojite na molitvi, praštajte ako šta imate na koga: da i Otac vaš koji je na nebesima oprosti vama pogreške vaše.}}

\VS{26}Ako li, pak, vi ne opraštate, ni Otac vaš koji je na nebesima neće oprostiti vama pogreške vaše.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{27}I dođoše opet u Jerusalim; i kad hođaše po crkvi dođoše k Njemu glavari sveštenički i književnici i starešine,

\VS{28}i rekoše Mu: Kakvom vlasti to činiš? I ko ti dade vlast tu, da to činiš?

\VS{29}A Isus odgovarajući reče im:
{\WJ{I ja ću vas da upitam jednu reč, i odgovorite mi; pa ću vam kazati kakvom vlasti ovo činim.}}

\VS{30}{\WJ{Krštenje Jovanovo ili bi s neba ili od ljudi? Odgovorite mi.}}

\VS{31}I mišljahu u sebi govoreći: Ako kažemo: S neba, reći će: Zašto mu dakle ne verovaste?

\VS{32}Ako li kažemo: Od ljudi, bojimo se naroda; jer svi mišljahu za Jovana da zaista prorok beše.

\VS{33}I odgovarajući rekoše Isusu: Ne znamo. I Isus odgovarajući reče njima:
{\WJ{Ni ja vama neću kazati kakvom vlasti ovo činim.}}




\par }\Chap{12}{\SH Priča o vinogradarima. Pitanje o davanju poreza, o vaskrsenju mrtvih i o najvećoj zapovesti. Davidov Sin i Gospod. Treba se čuvati književnika! Udovičina lepta.
\par }
{\PP \VerseOne{1}I poče im govoriti u pričama:
{\WJ{Posadi čovek vinograd, i ogradi plotom, i iskopa pivnicu, i načini kulu, i dade ga vinogradarima, pa ode.}}

\VS{2}{\WJ{I kad dođe vreme, posla k vinogradarima slugu da primi od vinogradara od roda vinogradskog.}}

\VS{3}{\WJ{A oni uhvativši slugu izbiše ga, i poslaše prazna.}}

\VS{4}{\WJ{I opet posla k njima drugog slugu; i onog biše kamenjem i razbiše mu glavu, i poslaše ga sramotnog.}}

\VS{5}{\WJ{I opet posla drugog; i onog ubiše; i mnoge druge, jedne izbiše, a druge pobiše.}}

\VS{6}{\WJ{Još dakle imaše jedinog svog milog sina, posla i njega najposle k njima govoreći: Postideće se sina mog.}}

\VS{7}{\WJ{A vinogradari rekoše u sebi: Ovo je naslednik, hodite da ga ubijemo, i nama će ostati očevina njegova.}}

\VS{8}{\WJ{I uhvatiše ga, i ubiše, i izbaciše ga napolje iz vinograda.}}

\VS{9}{\WJ{Šta će dakle učiniti gospodar od vinograda? Doći će i pogubiće vinogradare, i daće vinograd drugima.}}

\VS{10}{\WJ{Zar niste čitali u pismu ovo:}}

\par }{\BB \par }
{\Q {\WJ{Kamen koji odbaciše zidari,}}

\par }{\QB {\WJ{onaj posta glava od ugla;}}


\par }{\Q \VS{11}{\WJ{To bi od Gospoda}}

\par }{\QB {\WJ{i divno je u našim očima?}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{12}I gledahu da Ga uhvate, ali se pobojaše naroda; jer razumeše da za njih govori priču; i ostavivši Ga odoše.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{13}I poslaše k Njemu neke od fariseja i Irodovaca da bi Ga uhvatili u reči.

\VS{14}A oni došavši rekoše Mu: Učitelju! Znamo da si istinit, i da ne mariš ni za koga; jer ne gledaš ko je ko, nego zaista putu Božjem učiš; treba li ćesaru davati harač ili ne? Hoćemo li dati, ili da ne damo?

\VS{15}A On, znajući njihovo licemerje, reče im:
{\WJ{Što me kušate? Donesite mi novac da vidim.}}

\VS{16}A oni donesoše. I reče im:
{\WJ{Čiji je ovo obraz i natpis?}} A oni Mu rekoše: Ćesarev.

\VS{17}I odgovarajući Isus reče im:
{\WJ{Podajte ćesarevo ćesaru, a Božje Bogu.}} I čudiše Mu se.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{18}I dođoše k Njemu sadukeji koji kažu da nema vaskrsenja, i zapitaše Ga govoreći:

\VS{19}Učitelju! Mojsije nam napisa: Ako kome brat umre i ostavi ženu a dece ne ostavi, da brat njegov uzme ženu njegovu i da podigne seme bratu svom.

\VS{20}Sedam braće beše: i prvi uze ženu, i umre bez poroda.

\VS{21}I drugi uze je, i umre, i ni on ne ostavi poroda; tako i treći.

\VS{22}I uzeše je sedmorica, i ne ostaviše poroda. A posle svih umre i žena.

\VS{23}O vaskrsenju dakle kad ustanu koga će od njih biti žena? Jer je za sedmoricom bila.


\par }{\PP \VS{24}I odgovarajući Isus reče im:
{\WJ{Zato li se vi varate što ne znate pisma ni sile Božje?}}

\VS{25}{\WJ{Jer kad iz mrtvih ustanu, niti će se ženiti ni udavati, nego su kao anđeli na nebesima.}}

\VS{26}{\WJ{A za mrtve da ustaju niste li čitali u knjigama Mojsijevim kako mu reče Bog kod kupine govoreći: Ja sam Bog Avraamov, i Bog Isakov, i Bog Jakovljev?}}

\VS{27}{\WJ{Nije Bog Bog mrtvih, nego Bog živih. Vi se dakle vrlo varate.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{28}I pristupi jedan od književnika koji ih slušaše kako se prepiru, i vide da im dobro odgovara, i zapita Ga: Koja je prva zapovest od svih?

\VS{29}A Isus odgovori mu:
{\WJ{Prva je zapovest od svih: Čuj Izrailju, Gospod je Bog naš Gospod jedini;}}

\VS{30}{\WJ{i ljubi Gospoda Boga svog svim srcem svojim i svom dušom svojom i svim umom svojim i svom snagom svojom. Ovo je prva zapovest.}}

\VS{31}{\WJ{I druga je kao i ova: Ljubi bližnjeg svog kao samog sebe. Druge zapovesti veće od ovih nema.}}

\VS{32}I reče Mu književnik: Dobro, učitelju! Pravo si kazao da je jedan Bog, i nema drugog osim Njega;

\VS{33}i ljubiti Ga svim srcem i svim razumom i svom dušom i svom snagom, i ljubiti bližnjeg kao samog sebe, veće je od svih žrtava i priloga.

\VS{34}A Isus videvši kako pametno odgovori reče mu:
{\WJ{Nisi daleko od carstva Božjeg.}} I niko više ne smeše da Ga zapita.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{35}I odgovori Isus i reče učeći u crkvi:
{\WJ{Kako govore književnici da je Hristos sin Davidov?}}

\VS{36}{\WJ{Jer sam David kaza Duhom Svetim: Reče Gospod Gospodu mom: Sedi meni s desne strane, dok položim neprijatelje Tvoje podnožje nogama Tvojim.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{37}{\WJ{Sam dakle David naziva Ga Gospodom, i otkuda mu je sin?}} I mnogi narod slušaše Ga s radošću.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{38}I govoraše im u nauci svojoj:
{\WJ{Čuvajte se književnika koji idu u dugačkim haljinama, i traže da im se klanja po ulicama,}}

\VS{39}{\WJ{i prvih mesta po zbornicama, i začelja na gozbama.}}

\VS{40}{\WJ{Ovi što jedu kuće udovičke, i lažno se mole Bogu dugo, biće još više osuđeni.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{41}I sedavši Isus prema Božjoj hazni gledaše kako narod meće novce u Božju haznu. I mnogi bogati metahu mnogo.

\VS{42}I došavši jedna siromašna udovica metnu dve lepte, koje čine jedan kodrant.

\VS{43}I dozvavši učenike svoje reče im:
{\WJ{Zaista vam kažem: ova siromašna udovica metnu više od svih koji meću u Božju haznu.}}

\VS{44}{\WJ{Jer svi metnuše od suviška svog; a ona od sirotinje svoje metnu sve što imaše, svu hranu svoju.}}




\par }\Chap{13}{\SH Isusov govor o razorenju Jerusalima i o svojoj budućoj slavi. Saveti i opomene, osobito o straženju.
\par }
{\PP \VerseOne{1}I kad izlažaše iz crkve reče Mu jedan od učenika Njegovih: Učitelju! Gle kakvo je kamenje, i kakva građevina!

\VS{2}I odgovarajući Isus reče mu:
{\WJ{Vidiš li ovu veliku građevinu? Ni kamen na kamenu neće ovde ostati koji se neće razmetnuti.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{3}I kad seđaše na gori maslinskoj prema crkvi, pitahu Ga samog Petar i Jakov i Jovan i Andrija:

\VS{4}Kaži nam kad će to biti? I kakav će znak biti kad će se to sve svršiti?

\VS{5}A Isus odgovarajući im poče govoriti:
{\WJ{Čuvajte se da vas ko ne prevari.}}

\VS{6}{\WJ{Jer će mnogi doći u moje ime govoreći: Ja sam; i mnoge će prevariti.}}

\VS{7}{\WJ{A kad čujete ratove i glasove o ratovima, ne plašite se; jer treba da to bude; ali to još nije posledak.}}

\VS{8}{\WJ{Ustaće narod na narod i carstvo na carstvo; i zemlja će se tresti po svetu; i biće gladi i bune. To je početak stradanja.}}


\par }{\PP \VS{9}{\WJ{A vi se čuvajte; jer će vas predavati u sudove i po zbornicama biće vas, i pred kraljeve i careve izvodiće vas mene radi za svedočanstvo njima.}}

\VS{10}{\WJ{I u svim narodima treba da se najpre propovedi jevanđelje.}}

\VS{11}{\WJ{A kad vas povedu da predaju, ne brinite se unapred šta ćete govoriti, niti mislite; nego šta vam se da u onaj čas ono govorite; jer vi nećete govoriti nego Duh Sveti.}}

\VS{12}{\WJ{I predaće brat brata na smrt i otac sina, i ustaće deca na roditelje i pobiće ih.}}

\VS{13}{\WJ{I svi će omrznuti na vas imena mog radi. Ali koji pretrpi do kraja blago njemu.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{14}{\WJ{A kad vidite mrzost opustošenja, za koju govori prorok Danilo, da stoji gde ne treba (koji čita da razume): tada koji budu u Judeji neka beže u gore;}}

\VS{15}{\WJ{i koji bude na krovu da ne silazi u kuću, niti da ulazi da uzme šta iz kuće svoje;}}

\VS{16}{\WJ{i koji bude u polju da se ne vraća natrag da uzme haljinu svoju.}}

\VS{17}{\WJ{Ali teško trudnima i dojiljama u te dane!}}

\VS{18}{\WJ{Nego se molite Bogu da ne bude bežanje vaše u zimu.}}

\VS{19}{\WJ{Jer će u dane te biti nevolja kakva nije bila od početka stvorenja koje je Bog stvorio do sad, i neće ni biti.}}

\VS{20}{\WJ{I da Gospod ne skrati dane niko ne bi ostao; ali izabranih radi, koje izabra, skratio je dane.}}

\VS{21}{\WJ{Tada ako vam ko reče: Evo ovde je Hristos, ili: Eno onde, ne verujte.}}

\VS{22}{\WJ{Jer će izaći lažni Hristosi i lažni proroci, i pokazaće znake i čudesa da bi prevarili, ako bude moguće, i izabrane.}}

\VS{23}{\WJ{Ali vi se čuvajte: eto vam sve kazah napred.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{24}{\WJ{Ali u te dane, posle te nevolje, sunce će pomrčati, i mesec svoju svetlost izgubiti.}}

\VS{25}{\WJ{I zvezde će spadati s neba i sile nebeske pokrenuti se.}}

\VS{26}{\WJ{I tada će ugledati Sina čovečjeg gde ide na oblacima sa silom i slavom velikom.}}

\VS{27}{\WJ{I tada će poslati anđele svoje i sabraće izabrane svoje od četiri vetra, od kraja zemlje do kraja neba.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{28}{\WJ{A od smokve naučite se priči: kad se već njena grana pomladi i stane listati, znate da je blizu leto.}}

\VS{29}{\WJ{Tako i vi kad vidite ovo da se zbiva, znajte da je blizu kod vrata.}}

\VS{30}{\WJ{Zaista vam kažem da ovaj naraštaj neće proći dok se ovo sve ne zbude.}}

\VS{31}{\WJ{Nebo i zemlja proći će, ali reči moje neće proći.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{32}{\WJ{A o danu tom ili o času niko ne zna, ni anđeli koji su na nebesima, ni Sin, do Otac.}}

\VS{33}{\WJ{Pazite, stražite i molite se Bogu; jer ne znate kad će vreme nastati.}}

\VS{34}{\WJ{Kao što čovek odlazeći ostavi kuću svoju, i da slugama svojim vlast, i svakome svoj posao; i vrataru zapovedi da straži.}}

\VS{35}{\WJ{Stražite dakle; jer ne znate kad će doći gospodar od kuće, ili uveče ili u po noći, ili u petle, ili ujutru;}}

\VS{36}{\WJ{da ne dođe iznenada i da vas ne nađe, a vi spavate.}}

\VS{37}{\WJ{A šta vam kažem, svima kažem: stražite.}}




\par }\Chap{14}{\SH Hristovo pomazanje u Vitaniji. Pashalno jagnje. Tajna večera. Borba u Getsimaniji. Hvatanje. Saslušavanje, zapovest i stradanje pred Kajafom. Petrovo odricanje i kajanje.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Behu pak još dva dana do pashe i do dana presnih hlebova; i tražahu glavari sveštenički i književnici kako bi Ga iz prevare uhvatili i ubili.

\VS{2}Ali govorahu: Ne o prazniku, da se ne bi narod pobunio.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{3}I kad beše On u Vitaniji u kući Simona gubavog i seđaše za trpezom, dođe žena sa sklenicom mnogocenoga mira čistog nardovog, i razbivši sklenicu izlivaše Mu na glavu.

\VS{4}A neki se srđahu govoreći: Zašto se to miro prosipa tako?

\VS{5}Jer se mogaše za nj uzeti više od trista groša i dati siromasima. I vikahu na nju.

\VS{6}A Isus reče:
{\WJ{Ostavite je; šta joj smetate? Ona učini dobro delo na meni.}}

\VS{7}{\WJ{Jer siromahe imate svagda sa sobom, i kad god hoćete možete im dobro činiti; a mene nemate svagda.}}

\VS{8}{\WJ{Ona šta može, učini: ona pomaza napred telo moje za ukop.}}

\VS{9}{\WJ{Zaista vam kažem: gde se god uspropoveda jevanđelje ovo po svemu svetu, kazaće se i to za spomen njen.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{10}I Juda Iskariotski, jedan od dvanaestorice ode ka glavarima svešteničkim da im Ga izda.

\VS{11}A oni čuvši obradovaše se, i obrekoše mu novce dati: i tražaše zgodu da Ga izda.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{12}I u prvi dan presnih hlebova, kad klahu pashu, rekoše Mu učenici Njegovi: Gde ćeš da idemo da Ti zgotovimo pashu da jedeš?

\VS{13}I posla dvojicu od učenika svojih i reče im:
{\WJ{Idite u grad, i srešće vas čovek koji nosi vodu u krčagu; idite za njim,}}

\VS{14}{\WJ{i gde uđe kažite gospodaru od one kuće: Učitelj veli: Gde je gostionica gde ću jesti pashu s učenicima svojim?}}

\VS{15}{\WJ{I on će vam pokazati veliku sobu prostrtu gotovu: onde nam zgotovite.}}

\VS{16}I izađoše učenici Njegovi, i dođoše u grad, i nađoše kao što im kaza, i ugotoviše pashu.


\par }{\PP \VS{17}I kad bi uveče, dođe sa dvanaestoricom.

\VS{18}I kad seđahu za trpezom i jeđahu reče Isus:
{\WJ{Zaista vam kažem: jedan od vas, koji jede sa mnom, izdaće me.}}

\VS{19}A oni se zabrinuše, i stadoše govoriti jedan za drugim: Da ne ja? I drugi: Da ne ja?

\VS{20}A On odgovarajući reče im:
{\WJ{Jedan od dvanaestorice koji umoči sa mnom u zdelu.}}

\VS{21}{\WJ{Sin čovečji dakle ide kao što je pisano za Njega; ali teško onom čoveku koji izda Sina čovečjeg; bolje bi mu bilo da se nije rodio onaj čovek.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{22}I kad jeđahu uze Isus hleb i blagoslovivši prelomi ga, i dade im, i reče:
{\WJ{Uzmite, jedite; ovo je telo moje.}}

\VS{23}I uze čašu i davši hvalu dade im; i piše iz nje svi.

\VS{24}I reče im:
{\WJ{Ovo je krv moja novog zaveta koja će se proliti za mnoge.}}

\VS{25}{\WJ{Zaista vam kažem: više neću piti od roda vinogradskog do onog dana kad ću ga piti novog u carstvu Božjem.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{26}I otpojavši hvalu izađoše na goru maslinsku.

\VS{27}I reče im Isus:
{\WJ{Svi ćete se vi sablazniti o mene ovu noć; jer je pisano: udariću pastira i ovce će se razbeći.}}

\VS{28}{\WJ{Ali po vaskrsenju svom, ja idem pred vama u Galileju.}}

\VS{29}A Petar Mu reče: Ako se i svi sablazne, ali ja neću.

\VS{30}I reče mu Isus:
{\WJ{Zaista ti kažem: noćas dok dvaput petao ne zapeva tri puta ćeš me se odreći.}}

\VS{31}A on još više govoraše: Da bih znao s Tobom i umreti neću Te se odreći. Tako i svi govorahu.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{32}I dođoše u selo koje se zove Getsimanija, i reče učenicima svojim:
{\WJ{Sedite ovde dok ja idem da se pomolim Bogu.}}

\VS{33}I uze sa sobom Petra i Jakova i Jovana, i zabrinu se i poče tužiti.

\VS{34}I reče im:
{\WJ{Žalosna je duša moja do smrti; počekajte ovde, i stražite.}}

\VS{35}I otišavši malo pade na zemlju, i moljaše se da bi Ga mimoišao čas, ako je moguće.

\VS{36}I govoraše:
{\WJ{Ava Oče! Sve je moguće Tebi; pronesi čašu ovu mimo mene; ali opet ne kako ja hoću, nego kako Ti.}}

\VS{37}I dođe i nađe ih gde spavaju, i reče Petru:
{\WJ{Simone! Zar spavaš? Ne može li jednog časa postražiti?}}

\VS{38}{\WJ{Stražite i molite se Bogu da ne padnete u napast; jer je duh srčan ali je telo slabo.}}

\VS{39}I opet otišavši pomoli se Bogu one iste reči govoreći.

\VS{40}I vrativši se nađe ih opet gde spavaju; jer im behu oči otežale; i ne znahu šta bi Mu odgovorili.

\VS{41}I dođe treći put, i reče im:
{\WJ{Jednako spavate i počivate; dosta je; dođe čas; evo se predaje Sin čovečji u ruke grešnicima.}}

\VS{42}{\WJ{Ustanite da idemo; evo izdajnik se moj približi.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{43}I odmah, dok On još govoraše, dođe Juda, jedan od dvanaestorice, i s njim ljudi mnogi s noževima i s koljem od glavara svešteničkih i od književnika i starešina.

\VS{44}I izdajnik Njegov dade im znak govoreći: Koga ja celivam onaj je: držite ga, i vodite ga čuvajući.

\VS{45}I došavši odmah pristupi k Njemu, i reče: Ravi! Ravi! I celiva Ga.

\VS{46}A oni metnuše ruke svoje na Nj i uhvatiše Ga.

\VS{47}A jedan od onih što stajahu onde izvadi nož te udari slugu poglavara svešteničkog, i odseče mu uho.

\VS{48}I odgovarajući Isus reče im:
{\WJ{Kao na hajduka izašli ste s noževima i s koljem da me uhvatite,}}

\VS{49}{\WJ{a svaki dan sam bio kod vas u crkvi i učio, i ne uhvatiste me. Ali da se zbude pismo.}}

\VS{50}I ostavivši Ga, učenici svi pobegoše.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{51}I za Njim iđaše nekakav mladić ogrnut platnom po golom telu; i uhvatiše onog mladića.

\VS{52}A on ostavivši platno go pobeže od njih.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{53}I dovedoše Isusa k poglavaru svešteničkom, i stekoše se k njemu svi glavari sveštenički i književnici i starešine.

\VS{54}I Petar ide za Njim izdaleka do u dvor poglavara svešteničkog, i seđaše sa slugama, i grejaše se kod ognja.

\VS{55}A glavari sveštenički i sva skupština tražahu na Isusa svedočanstva da Ga ubiju; i ne nađoše;

\VS{56}jer mnogi svedočahu lažno na Njega i svedočanstva ne behu jednaka.

\VS{57}I jedni ustavši svedočahu na Njega lažno govoreći:

\VS{58}Mi smo čuli gde on govori: Ja ću razvaliti ovu crkvu koja je rukama načinjena, i za tri dana načiniću drugu koja neće biti rukama načinjena.

\VS{59}I ni ovo svedočanstvo njihovo ne beše jednako.

\VS{60}I ustavši poglavar sveštenički na sredu zapita Isusa govoreći: Zar ništa ne odgovaraš što ovi na tebe svedoče?

\VS{61}A On ćutaše i ništa ne odgovaraše. Opet poglavar sveštenički zapita i reče: Jesi li ti Hristos, Sin Blagoslovenoga?

\VS{62}A Isus reče:
{\WJ{Jesam; i videćete Sina čovečjeg gde sedi s desne strane Sile i ide na oblacima nebeskim.}}

\VS{63}A poglavar sveštenički razdre svoje haljine, i reče: Šta nam trebaju više svedoci?

\VS{64}Čuste hulu na Boga; šta mislite? A oni svi kazaše da je zaslužio smrt.

\VS{65}I počeše jedni pljuvati na Nj, i pokrivati Mu lice, i ćušati Ga, i govoriti Mu: Proreci; i sluge Ga bijahu po obrazima.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{66}I kad beše Petar dole na dvoru, dođe jedna od sluškinja poglavara svešteničkog,

\VS{67}i videvši Petra gde se greje pogleda na nj i reče: I ti si bio s Isusom Nazarećaninom.

\VS{68}A on se odreče govoreći: Ne znam niti razumem šta ti govoriš. I izađe napolje pred dvor: i petao zapeva.

\VS{69}I opet, kad ga vide sluškinja, poče govoriti onima što stajahu onde: Ovaj je od njih.

\VS{70}A on se opet odricaše. I malo zatim opet oni što stajahu onde rekoše Petru: Vaistinu si od njih: jer si Galilejac, i govor ti je onakav.

\VS{71}A on se poče kleti i preklinjati: Ne znam tog čoveka za koga vi govorite.

\VS{72}I drugi put zapeva petao. I opomenu se Petar reči što mu reče Isus:
{\WJ{Dok petao dvaput ne zapeva odreći ćeš me se triput.}} I stade plakati.




\par }\Chap{15}{\SH Isus pred Pilatom. Osuda. Trnov venac. Smrt Isusova na krstu. Pogreb Isusov.
\par }
{\PP \VerseOne{1}I odmah ujutru učiniše veće glavari sveštenički sa starešinama i književnicima, i sav sabor, i svezavši Isusa odvedoše Ga i predadoše Pilatu.

\VS{2}I upita Ga Pilat: Jesi li ti car judejski? A On odgovarajući reče mu:
{\WJ{Ti kažeš.}}

\VS{3}I tužahu Ga glavari sveštenički vrlo.

\VS{4}A Pilat opet upita Ga govoreći: Zar ništa ne odgovaraš? Gledaj šta svedoče na tebe.

\VS{5}Ali Isus više ne odgovori ništa tako da se divljaše Pilat.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{6}A o svakom prazniku puštaše im po jednog sužnja koga iskahu.

\VS{7}A beše jedan zatvoren, po imenu Varava, sa svojim drugarima koji su u buni prolili krv.

\VS{8}I povikavši narod stade iskati što im svagda činjaše.

\VS{9}A Pilat im odgovori govoreći: Hoćete li da vam pustim cara judejskog?

\VS{10}Jer znaše da su Ga iz zavisti predali glavari sveštenički.

\VS{11}Ali glavari sveštenički podgovoriše narod bolje Varavu da traže da im pusti.

\VS{12}A Pilat opet odgovarajući reče im: A šta hoćete da činim s tim što ga zovete carem judejskim?

\VS{13}A oni opet povikaše: Raspni ga.

\VS{14}A Pilat im reče: A kakvo je zlo učinio? A oni glasno vikahu: Raspni ga.

\VS{15}A Pilat želeći ugoditi narodu pusti im Varavu, a Isusa šibavši predade da Ga razapnu.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{16}A vojnici Ga odvedoše u sudnicu, i sazvaše svu četu vojnika,

\VS{17}i obukoše Mu skerletnu kabanicu, i opletavši venac od trnja metnuše na Nj.

\VS{18}I stadoše Ga pozdravljati govoreći: Zdravo, care judejski!

\VS{19}I bijahu Ga po glavi trskom, i pljuvahu na Nj, i padajući na kolena poklanjahu Mu se.

\VS{20}I kad Mu se narugaše, svukoše s Njega skerletnu kabanicu, i obukoše Ga u Njegove haljine i izvedoše Ga da Ga razapnu.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{21}I nateraše nekog Simona iz Kirine, oca Aleksandrovog i Rufovog, koji iđaše iz polja, da Mu ponese krst.

\VS{22}I dovedoše Ga na mesto Golgotu, koje će reći: Kosturnica.

\VS{23}I davahu Mu da pije vino sa smirnom, a On ne uze.

\VS{24}I kad Ga razapeše, razdeliše haljine Njegove bacajući kocke za njih ko će šta uzeti.

\VS{25}A beše sat treći kad Ga razapeše.

\VS{26}I beše natpis Njegove krivice napisan: Car judejski.

\VS{27}I s Njim raspeše dva hajduka, jednog s desne, a jednog s leve strane Njemu.

\VS{28}I izvrši se pismo koje govori: i metnuše Ga među zločince.

\VS{29}I koji prolažahu, huljahu na Nj mašući glavama svojim i govoreći: Aha! Ti što crkvu razvaljuješ i za tri dana načinjaš,

\VS{30}pomozi sam sebi i siđi s krsta.

\VS{31}Tako i glavari sveštenički s književnicima rugahu se govoreći jedan drugom: Drugima pomože, a sebi ne može pomoći.

\VS{32}Hristos car Izrailjev neka siđe sad s krsta da vidimo, pa ćemo mu verovati. I oni što behu s Njim razapeti rugahu Mu se.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{33}A u šestom satu bi tama po svoj zemlji do sata devetog.

\VS{34}I u devetom satu povika Isus glasno govoreći:
{\WJ{Eloi! Eloi! Lama savahtani?}} Koje znači:
{\WJ{Bože moj! Bože moj! Zašto si me ostavio?}}

\VS{35}I neko od onih što stajahu onde čuvši to govorahu: Eno zove Iliju.

\VS{36}A jedan otrča te napuni sunđer octa, pa nataknuvši na trsku pojaše Ga govoreći: Stanite da vidimo hoće li doći Ilija da ga skine.

\VS{37}A Isus povika glasno, i izdahnu.

\VS{38}I zavesa crkvena razdre se na dvoje s vrha do na dno.

\VS{39}A kad vide kapetan koji stajaše prema Njemu da s takvom vikom izdahnu, reče: Zaista čovek ovaj Sin Božji beše.


\par }{\PP \VS{40}A behu i žene koje gledahu izdaleka, među kojima beše i Marija Magdalina i Marija Jakova malog i Josije mati, i Solomija,

\VS{41}koje iđahu za Njim i kad beše u Galileji, i služahu Mu; i druge mnoge koje behu došle s Njim u Jerusalim.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{42}I kad bi uveče (jer beše petak, to jest uoči subote),

\VS{43}dođe Josif iz Arimateje, pošten savetnik, koji i sam carstvo Božje čekaše, i usudi se te uđe k Pilatu i zaiska telo Isusovo.

\VS{44}A Pilat se začudi da je već umro; i dozvavši kapetana zapita ga: Je li davno umro?

\VS{45}I doznavši od kapetana, dade telo Josifu.

\VS{46}I kupivši platno, i skinuvši Ga, obavi platnom, i metnu Ga u grob koji beše isečen u kamenu, i navali kamen na vrata od groba.

\VS{47}A Marija Magdalina i Marija Josijina gledahu gde Ga metahu.




\par }\Chap{16}{\SH Hristovo vaskrsenje. Vaskrsli se javlja učenicima. Zapovest o krštavanju po svemu svetu. Vaznesenje.
\par }
{\PP \VerseOne{1}I pošto prođe subota, Marija Magdalina i Marija Jakovljeva i Solomija kupiše mirisa da dođu i da pomažu Isusa.

\VS{2}I vrlo rano u prvi dan nedelje dođoše na grob oko sunčanog rođaja.

\VS{3}I govorahu među sobom: Ko će nam odvaliti kamen od vrata grobnih?

\VS{4}I pogledavši videše da kamen beše odvaljen: jer beše vrlo veliki.

\VS{5}I ušavši u grob videše mladića obučenog u belu haljinu gde sedi s desne strane; i uplašiše se.

\VS{6}A on im reče: Ne plašite se, Isusa tražite Nazarećanina raspetog; usta, nije ovde, evo mesto gde Ga metnuše.

\VS{7}Nego idite kažite učenicima Njegovim i Petru da pred vama ode u Galileju: tamo ćete Ga videti, kao što vam reče.

\VS{8}I izašavši pobegoše od groba; jer ih uhvati drhat i strah; i nikom ništa ne kazaše, jer se bojahu.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{9}A Isus ustavši rano u prvi dan nedelje javi se najpre Mariji Magdalini, iz koje je isterao sedam đavola.

\VS{10}A ona ode te javi onima što su bili s Njim, koji plakahu i ridahu.

\VS{11}I oni čuvši da je živ i da Ga je ona videla ne verovaše.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{12}A potom javi se na putu dvojici od njih u drugom obličju, kad su išli u selo.

\VS{13}I oni otišavši javiše ostalima; i ni njima ne verovaše.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{14}A najposle, javi se kad njih jedanaestorica behu za trpezom, i prekori ih za njihovo neverje i tvrđu srca što ne verovaše onima koji su Ga videli da je ustao;

\VS{15}i reče im:
{\WJ{Idite po svemu svetu i propovedite jevanđelje svakom stvorenju.}}

\VS{16}{\WJ{Koji uzveruje i pokrsti se, spašće se; a ko ne veruje osudiće se.}}

\VS{17}{\WJ{A znaci onima koji veruju biće ovi: imenom mojim izgoniće đavole; govoriće novim jezicima;}}

\VS{18}{\WJ{uzimaće zmije u ruke, ako i smrtno šta popiju, neće im nauditi; na bolesnike metaće ruke, i ozdravljaće.}}


\par }{\PP \VS{19}A Gospod, pošto im izgovori, uze se na nebo, i sede Bogu s desne strane.

\VS{20}A oni izađoše i propovedaše svuda, i Gospod ih potpomaga, i reč potvrđiva znacima koji su se potom pokazivali. Amin.


\par }