29
О пропасти Мисира.
1 Године десете, десетог месеца, дванаестог дана, дође ми реч Господња говорећи: 2 Сине човечји, окрени лице своје према Фараону цару мисирском, и пророкуј против њега и против свега Мисира. 3 Говори и реци: Овако вели Господ Господ:
ево ме на те, Фараоне царе мисирски,
змају велики што лежиш усред река својих,
који рече: Моја је река;
ја сам је начинио себи.
4 Зато ћу ти метнути у чељусти удицу,
и учинићу да се рибе у рекама твојим нахватају на крљушти твоје;
и извући ћу те из река твојих
и све рибе из река твојих нахватане на крљушти твоје.
5 И оставићу у пустињи тебе и све рибе из твојих река,
и пашћеш на земљу и нећеш се покупити ни сабрати,
зверима земаљским и птицама небеским даћу те да те једу.
6 И сви ће становници мисирски познати да сам ја Господ.
Јер су штап од трске дому Израиљевом. 7 Кад те ухватише у руку, ти се сломи и расече им све раме; а кад се наслонише на те, ти се преби и прободе им сва бедра. 8 Зато овако вели Господ Господ: Ево, ја ћу пустити на те мач, и истребићу из тебе људе и стоку. 9 И земља ће се мисирска опустошити и бити пуста, и познаће се да сам ја Господ, јер рече: Моја је река, и ја сам је начинио. 10 Зато ево ме на тебе и на реке твоје, и обратићу земљу мисирску у пустош и саму пустињу, од куле синске до међе етиопске. 11 Неће прелазити преко ње ногом својом човек, нити ће живинче ногом својом прелазити преко ње, и неће се живети у њој четрдесет година. 12 И учинићу од земље мисирске пустош међу земљама опустошеним, и градови ће њени међу пустим градовима бити пустош четрдесет година, и расејаћу Мисирце међу народе и разасућу их по земљама.
13 Јер овако вели Господ Господ: После четрдесет година скупићу Мисирце из народа у које буду расејани. 14 И повратићу робље мисирско, и довешћу их опет у земљу Патрос, на постојбину њихову, и онде ће бити мало царство. 15 Мало ће бити мимо осталих царстава, нити ће се више уздигнути над народе, јер ћу их смањити да не владају народима. 16 И неће више бити дому Израиљевом узданица да напомиње безакоње кад би гледали за њима; и познаће да сам ја Господ Господ.
17 А двадесет седме године, првог месеца, првог дана, дође ми реч Господња говорећи: 18 Сине човечји, Навуходоносор цар вавилонски зададе војсци својој тешку службу против Тира; свака глава оћелави и свако се раме одре, а плате не би ни њему ни војсци његовој од Тира за службу којом служише против њега. 19 Зато овако вели Господ Господ: Ево ја дајем Навуходоносору цару вавилонском земљу мисирску, и он ће одвести народ и однети плен и пограбити грабеж, и то ће бити плата његовој војсци. 20 За труд којим се трудио око тога дадох му земљу мисирску, јер се за ме трудише, говори Господ Господ.
21 У онај ћу дан учинити да нарасте рог дому Израиљевом, и теби ћу отворити уста међу њима, и знаће да сам ја Господ.