20
Вода из стене. Едом брани пролаз. Смрт Маријина и Аронова.
1 И синови Израиљеви, сав збор њихов, дођоше у пустињу синску првог месеца, и стаде народ у Кадису; и онде умре Марија, и би погребена онде.
2 А онде немаше збор воде, те се скупише на Мојсија и на Арона. 3 И свађаше се народ с Мојсијем, и говораху: Камо да смо помрли кад помреше браћа наша пред Господом! 4 Зашто доведосте збор Господњи у ову пустињу да изгинемо овде и ми и стока наша? 5 И зашто нас изведосте из Мисира да нас доведете на ово зло место, где не роди ни жито ни смоква ни грожђе ни шипак, а ни воде нема за пиће? 6 И дође Мојсије и Арон испред збора на врата шатора од састанка, и падоше ничице; и показа им се слава Господња. 7 И рече Господ Мојсију говорећи: 8 Узми штап, и сазовите збор ти и Арон брат твој, и проговорите стени пред њима; те ће дати воду своју; тако ћеш им извести воду из стене, и напојићеш збор и стоку њихову. 9 И Мојсије узе штап испред Господа, како му заповеди Господ.
10 И сазваше Мојсије и Арон збор пред стену, и он им рече: Слушајте одметници! Хоћемо ли вам из ове стене извести воду? 11 И диже Мојсије руку своју и удари у стену штапом својим два пута, и изиђе вода многа, те се напоји народ и стока њихова. 12 А Господ рече Мојсију и Арону: Што ми не веровасте и не прослависте ме пред синовима Израиљевим, зато нећете одвести збора тог у земљу коју сам им дао. 13 То је вода од свађе, где се свађаше синови Израиљеви с Господом, и Он се прослави међу њима.
14 Иза тога посла Мојсије посланике из Кадиса к цару едомском да му кажу: Овако каже брат твој Израиљ: Ти знаш све невоље које нас снађоше: 15 Како наши оци сиђоше у Мисир, и бејасмо у Мисиру дуго времена, и како Мисирци зло чинише нама и оцима нашим; 16 и викасмо ка Господу, и Господ чу глас наш, и посла анђела, који нас изведе из Мисира; и ево смо у Кадису, граду на твојој међи. 17 Пусти нас да прођемо кроз твоју земљу; нећемо ићи преко поља ни преко винограда, нити ћемо пити воде из ког студенца; ићи ћемо царским путем, нећемо свратити ни на десно ни налево док не пређемо међу твоју. 18 А Едом му одговори: Не иди преко моје земље, да не изиђем с мачем преда те. 19 А синови Израиљеви рекоше му: Ићи ћемо утреником, и ако се напијемо воде твоје, ми или стока наша, платићемо је; ништа више, само да пешице прођемо. 20 А он им одговори: Нећете проћи. И изиђе Едом пред њих с много народа и с великом силом. 21 И кад не хте Едом допустити Израиљу да приђе преко међе његове, Израиљ отиде од њега.
22 И кренувши се од Кадиса дођоше синови Израиљеви, сав збор њихов, ка гори Ору. 23 И Господ рече Мојсију и Арону на гори Ору код међе едомске говорећи: 24 Арон ваља да се прибере к роду свом, јер неће ући у земљу коју сам дао синовима Израиљевим, јер не послушасте заповести моје на води од свађе. 25 Узми Арона и Елеазара сина његовог, и изведи их на гору Ор. 26 И свуци Арону хаљине његове и обуци их Елеазару сину његовом, па ће се Арон прибрати и умрети онде. 27 И учини Мојсије како заповеди Господ; и изиђоше на гору Ор пред свим збором. 28 И свуче Мојсије с Арона хаљине његове и обуче их Елеазару, сину његовом, и умре онде Арон наврх горе, а Мојсије и Елеазар сиђоше с горе. 29 А кад виде сав збор да умре Арон, плака сав дом Израиљев за Ароном тридесет дана.