6
Наставак беседе на гори: О милостињи, молитви и посту. Не треба се бринути за оно што је земаљско.
1 Пазите да правду своју не чините пред људима да вас они виде; иначе плату немате од Оца свог који је на небесима.
2 Кад дакле дајеш милостињу, не труби пред собом, као што чине лицемери по зборницама и по улицама да их хвале људи. Заиста вам кажем: примили су плату своју. 3 А ти кад чиниш милостињу, да не зна левица твоја шта чини десница твоја. 4 Тако да буде милостиња твоја тајна; и Отац твој који види тајно, платиће теби јавно.
5 И кад се молиш Богу, не буди као лицемери, који радо по зборницама и на раскршћу по улицама стоје и моле се да их виде људи. Заиста вам кажем да су примили плату своју. 6 А ти кад се молиш, уђи у клет своју, и затворивши врата своја, помоли се Оцу свом који је у тајности; и Отац твој који види тајно, платиће теби јавно.
7 А кад се молите, не говорите много ко незнабошци; јер они мисле да ће за многе речи своје бити услишени. 8 Ви дакле не будите као они; јер зна Отац ваш шта вам треба пре молитве ваше; 9 овако дакле молите се ви:
Оче наш који си на небесима,
да се свети име Твоје;
10 Да дође царство Твоје;
да буде воља Твоја
и на земљи као на небу;
11 Хлеб наш потребни дај нам данас;
12 И опрости нам дугове наше
као и ми што опраштамо дужницима својим;
13 И не наведи нас у напаст;
но избави нас ода зла.
Јер је Твоје царство, и сила, и слава ва век.
Амин.
14 Јер ако опраштате људима грехе њихове, опростиће и вама Отац ваш небески. 15 Ако ли не опраштате људима грехе њихове, ни Отац ваш неће опростити вама грехе ваше.
16 А кад постите, не будите жалосни као лицемери; јер они начине бледа лица своја да их виде људи где посте. Заиста вам кажем да су примили плату своју. 17 А ти кад постиш, намажи главу своју, и лице своје умиј, 18 да те не виде људи где постиш, него Отац твој који је у тајности; и Отац твој који види тајно, платиће теби јавно.
19 Не сабирајте себи благо на земљи, где мољац и рђа квари, и где лупежи поткопавају и краду; 20 него сабирајте себи благо на небу, где ни мољац ни рђа не квари, и где лупежи не поткопавају и не краду. 21 Јер где је ваше благо, онде ће бити и срце ваше.
22 Свећа је телу око. Ако дакле буде око твоје здраво, све ће тело твоје светло бити. 23 Ако ли око твоје кварно буде, све ће тело твоје тамно бити. Ако је дакле видело што је у теби тама, а камоли тама?
24 Нико не може два господара служити: јер или ће на једног мрзети, а другог љубити; или једном волети, а за другог не марити. Не можете Богу служити и мамони.
25 Зато вам кажем: не брините се за живот свој, шта ћете јести, или шта ћете пити; ни за тело своје, у шта ћете се обући. Није ли живот претежнији од хране, и тело од одела? 26 Погледајте на птице небеске како не сеју, нити жњу, ни сабирају у житнице; па Отац ваш небески храни их. Нисте ли ви много претежнији од њих? 27 А ко од вас бринући се може примакнути расту свом лакат један? 28 И за одело што се бринете? Погледајте на љиљане у пољу како расту; не труде се нити преду. 29 Али ја вам кажем да ни Соломун у свој својој слави не обуче се као један од њих. 30 А кад траву у пољу, која данас јесте, а сутра се у пећ баца, Бог тако одева, а камоли вас, маловерни? 31 Не брините се дакле говорећи: Шта ћемо јести, или, шта ћемо пити, или, чим ћемо се оденути? 32 Јер све ово незнабошци ишту; а зна и Отац ваш небески да вама треба све ово. 33 Него иштите најпре царство Божје, и правду Његову, и ово ће вам се све додати.
34 Не брините се дакле за сутра; јер сутра бринуће се за се. Доста је сваком дану зла свог.