Псалам 62
Уздање у Бога. Ништавило човечије.
Начелнику певача Идутунових. Псалам Давидов.
1 Та, у Бога је мир души мојој,
од Њега је спасење моје!
2 Та, Он је град мој и спасење моје,
уточиште моје, нећу посрнути нимало.
3 Докле ћете нападати на човека?
Сви хоћете да га оборите као зид наваљен,
као ограду испроваљивану.
4 Баш наумише да га свргну с висине,
омиле им лаж,
устима благосиљају, а у срцу куну.
5 Да, у Богу се смири, душо моја;
јер је у Њему нада моја.
6 Он је град мој и спасење моје,
уточиште моје, нећу посрнути.
7 У Богу је спасење моје и слава моја,
тврди град и пристаниште мени је у Богу.
8 Народе! Уздај се у Њега у свако доба;
изливајте пред Њим срце своје;
Бог је наше уточиште.
9 Та, синови су простачки ништа,
синови су господски лаж,
да се метну на мерила,
били би лакши него ништа.
10 Не уздајте се у власт ни у отимање,
немојте бити ништави;
кад расте богатство,
не дајте да вам срце прионе за њ.
11 Једном рече Бог и више пута чух,
да је крепост у Бога.
12 И у Тебе је, Господе, милост;
јер Ти плаћаш свакоме по делима његовим.