7
О браку и о онима који нису у браку.
1 А за оно што ми писасте: добро је човеку да се не дохвата до жене: 2 Али због курварства сваки да има своју жену, и свака жена да има свог мужа; 3 муж да чини жени дужну љубав, тако и жена мужу. 4 Жена није господар од свог тела, него муж; тако и муж није господар од свог тела, него жена. 5 Не забрањујте се једно од другог, већ ако у договору за време, да се постите и молите Богу; и опет да се састанете, да вас сотона не искуша вашим неуздржањем.
6 Али ово говорим по свету а не по заповести; 7 јер хоћу да сви људи буду као и ја; али сваки има свој дар од Бога: овај дакле овако, а онај онако.
8 А неожењеним и удовицама велим: добро им је ако остану као и ја што сам. 9 Ако ли се не уздрже, нека се жене и удају; јер је боље женити се неголи упаљивати се.
10 А ожењеним заповедам, не ја него Господ, да се жена од мужа не раздваја 11 (ако се се пак и раздвоји, да се више не удаје, или да се помири са својим мужем); и муж да не пушта жену.
12 А осталима говорим ја а не Господ: ако који брат има жену некрштену и она се приволи живети с њим, да је не оставља. 13 И жена ако има мужа некрштеног и он се приволи живети с њом, да га не оставља. 14 Јер се посвети муж некрштен женом крштеном, и посвети се жена некрштена од мужа крштеног; јер иначе деца ваша била би нечиста, а сад су света. 15 Ако ли се некрштени раздваја, нека се раздвоји; јер се брат или сестра у таквом догађају не зароби; јер нас на мир дозва Господ Бог. 16 Јер шта знаш, жено, да ако мужа спасеш? Или шта знаш, мужу, да ако жену спасеш?
17 Само као што је Бог разделио свакоме, и као што је сваког позвао Господ онако нека живи. И тако заповедам по свим црквама. 18 Је ли ко позват обрезан, нека се не гради необрезан; ако ли је ко позват необрезан, нека се не обрезује. 19 Обрезање је ништа, и необрезање је ништа; него држање заповести Божијих. 20 Сваки нека остане у оном звању у коме је позван. 21 Јеси ли позван роб, не брини се; него ако и можеш свој бити, још радије буди. 22 Јер који је позван у Господу роб, слободњак је Господњи, тако и који је позван слободњак, роб је Христов. 23 Купљени сте скупо, не будите робови људима. 24 Сваки, браћо, у чему је ко позван у оном нека остане пред Господом.
25 А за девојке немам заповести Господње, него дајем савет, као који сам помилован од Господа, да будем веран. 26 Мислим дакле ово да ће бити добро за садашњу невољу да је човеку добро тако бити. 27 Јеси ли се привезао за жену, не тражи да се разрешиш; јеси ли се одрешио од жене, не тражи жене. 28 А ако ли се и ожениш, ниси сагрешио; и девојка ако се уда, није сагрешила: али ће имати такви невоље телесне; а ја вас жалим. 29 А ово говорим, браћо, јер је остало време прекраћено, да ће и они који имају жене бити као они који немају; 30 и који плачу као који не плачу; и који се радују као који се не радују; и који купују као који немају; 31 и који овај свет употребљавају као да га не употребљавају: јер пролази обличје овог света.
32 А ја хоћу да сте ви безбрижни. Ко је неожењен брине се за Господње, како ће угодити Господу; 33 а који је ожењен брине се за светско, како ће угодити жени. Друго је жена, а друго је девојка. 34 Која је неудата брине се за Господње, како ће угодити Господу, да буде света и телом и духом; а која је удата брине се за светско, како ће угодити мужу. 35 А ово говорим на корист вама самим, не да вам наметнем замку на врат, него за лепу и пристојну службу Господу без сметње.
36 Ако ли пак ко мисли да је срамота за његову девојку кад остане уседелица, и не може другачије бити, нека чини шта хоће, не греши ако се уда. 37 А који стоји тврдо у срцу, и нема невоље, а има власт над својом вољом, и ово је расудио у срцу свом да задржи девојку, добро чини. 38 Тако и онај који удаје своју девојку добро чини; али који не удаје боље чини.
39 Жена је привезана законом докле јој год живи муж; а ако јој умре муж, слободна је за кога хоће да се уда, само у Господу. 40 Али је блаженија ако остане тако по мом савету; јер мислим да и ја имам Духа Божијег.