2
Свадба у Кани. Чишћење Храма.
1 И трећи дан би свадба у Кани галилејској, и онде беше мати Исусова. 2 А позван беше и Исус и ученици Његови на свадбу. 3 И кад неста вина, рече мати Исусова Њему: Немају вина. 4 Исус јој рече: Шта је мени до тебе жено? Још није дошао мој час. 5 Рече мати Његова слугама: Шта год вам рече учините.
6 А онде беше шест водених судова од камена, постављених по обичају јеврејског чишћења, који узимаху по два или по три ведра. 7 Рече им Исус: Напуните судове воде. И напунише их до врха. 8 И рече им: Захватите сад и носите куму. И однесоше. 9 А кад окуси кум од вина које је постало од воде, и не знаше откуда је (а слуге знаху које су захватиле воду), зовну кум женика, 10 и рече му: Сваки човек најпре добро вино износи, а кад се опију онда рђавије; а ти си чувао добро вино досле. 11 Ово учини Исус почетак чудесима у Кани галилејској, и показа славу своју; и ученици Његови вероваше Га.
12 Потом сиђе у Капернаум, Он и мати Његова, и браћа Његова, и ученици Његови, и онде стајаше не много дана.
13 И близу беше пасха јеврејска, и изиђе Исус у Јерусалим. 14 И нађе у цркви где седе они што продаваху волове и овце и голубове, и који новце мењаху. 15 И начинивши бич од узица, изгна све из цркве, и овце и волове; и мењачима просу новце и столове испремета; 16 и рече онима што продаваху голубове: Носите то одавде, и не чините од дома Оца мог дом трговачки. 17 А ученици се Његови опоменуше да у писму стоји: Ревност за кућу Твоју изједе ме.
18 А Јевреји одговарајући рекоше Му: Какав нам знак показујеш, да то можеш чинити? 19 Исус одговори и рече им: Развалите ову цркву, и за три дана ћу је подигнути. 20 А Јевреји рекоше: Четрдесет и шест година грађена је ова црква, а ти за три дана да је подигнеш? 21 А Он говораше за цркву тела свог. 22 А кад уста из мртвих, опоменуше се ученици Његови да ово говораше, и вероваше писму и речи коју рече Исус.
23 А кад беше у Јерусалиму на празник пасхе, многи вероваше у име Његово, видећи чудеса Његова која чињаше. 24 Али Исус не повераваше им себе; јер их све знаше, 25 и не требаше Му да ко сведочи за човека; јер сам знаше шта беше у човеку.