56
Опомињање на спасење које ће доћи. Обраћање незнабожаца. Казна рђавих народних пастира.
1 Овако вели Господ:
Пазите на суд, и творите правду,
јер ће скоро доћи спасење моје,
и правда ће се моја објавити.
2 Благо човеку који тако чини,
и сину човечјем који се држи тога
чувајући суботу да се не оскврни,
чувајући руку своју да не учини зло.
3 И нека не говори туђин који пристане уз Господа:
Господ ме је одлучио од свог народа;
и нека не говори ушкопљеник:
Гле, ја сам суво дрво.
4 Јер овако вели Господ за ушкопљенике:
Који држе суботе моје и избирају шта је мени угодно, и држе завет мој,
5 Њима ћу дати у дому свом и међу зидовима својим место и име
боље него синова и кћери,
име вечно даћу свакоме од њих, које се неће затрти.
6 А туђине који пристану уз Господа
да Му служе и да љубе име Господње, да Му буду слуге,
који год држе суботу да је не оскврне и држе завет мој,
7 Њих ћу довести на свету гору своју
и развеселићу их у дому свом молитвеном;
жртве њихове паљенице и друге жртве биће угодне на олтару мом,
јер ће се дом мој звати дом молитве свим народима.
8 Господ Господ говори,
који сабира прогнанике Израиљеве:
Још ћу му сабрати осим оних који су сабрани.
9 Све звери пољске, ходите да једете, све звери шумске.
10 Сви су му стражари слепи, ништа не знају,
сви су пси неми, не могу лајати,
сањиви су, леже, мио им је дремеж.
11 И пси су прождрљиви, који не знају за ситост;
и пастири су који не знају за разум,
сваки се окреће својим путем,
сваки за својом коришћу са свог краја.
12 Ходите, узећу вина и напићемо се силовитог пића,
и сутра ће бити као данас, и још много више.