11
Наставак. Апостолове патње и опасности приликом оснивања Цркава.
1 О да бисте мало потрпели моје безумље! Но и потрпите ме. 2 Јер ревнујем за вас Божјом ревности, јер вас обрекох мужу једном, да девојку чисту изведем пред Христа. 3 Али се бојим да како као што змија Еву превари лукавством својим тако и разуми ваши да се не одврате од простоте која је у Христу. 4 Јер ако онај који долази другог Исуса проповеда ког ми не проповедасмо, или другог Духа примите ког не примисте, или друго јеванђеље које не примисте, добро бисте потрпели. 5 Јер мислим да ни у чему нисам мањи од превеликих апостола. 6 Јер ако сам и простак у речи, али у разуму нисам. Но у свему смо познати међу вама.
7 Или грех учиних понижујући се да се ви повисите? Јер вам забадава Божије јеванђеље проповедих. 8 Од других цркава отех узевши плату за служење вама; и дошавши к вама, и бивши у сиротињи, и не досадих никоме. 9 Јер моју сиротињу попунише браћа која дођоше из Македоније, и у свему без досаде вама себе држах и држаћу. 10 Као што је истина Христова у мени тако се хвала ова неће узети од мене у ахајским крајевима. 11 Зашто? Што вас не љубим? Бог зна.
А шта чиним и чинићу, 12 да одсечем узрок онима који траже узрок, да би у ономе чиме се хвале нашли се као и ми. 13 Јер такви лажни апостоли и преварљиви посленици претварају се у апостоле Христове. 14 И није чудо, јер се сам сотона претвара у анђела светла. 15 Није дакле ништа велико ако се и слуге његове претварају као слуге правде, којима ће свршетак бити по делима њиховим.
16 Опет велим да нико не помисли да сам ја безуман; ако ли не, а оно барем као безумног примите ме, да се и ја шта похвалим. 17 А шта говорим не говорим по Господу, него као у безумљу, у овој струци хвале. 18 Будући да се многи хвале по телу, и ја ћу да се хвалим. 19 Јер љубазно примате безумне кад сте сами мудри. 20 Јер примате ако вас ко натера да будете слуге, ако вас ко једе, ако ко узме, ако вас ко по образу бије, ако се ко велича. 21 На срамоту говорим, јер као да ми ослабисмо.
На шта је ко слободан (по безумљу говорим), и ја сам слободан. 22 Јесу ли Јевреји? И ја сам. Јесу ли Израиљци? И ја сам. Јесу ли семе Авраамово? И ја сам. 23 Јесу ли слуге Христове? (Не говорим по мудрости) ја сам још више. Више сам се трудио, више сам боја поднео, више пута сам био у тамници, много пута сам долазио до страха смртног; 24 од Јевреја примио сам пет пута четрдесет мање један ударац; 25 трипут сам био шибан, једном су камење бацали на ме, три пута се лађа са мном разбијала, ноћ и дан провео сам у дубини морској. 26 Много пута сам путовао, био сам у страху на водама, у страху од хајдука, у страху од родбине, у страху од незнабожаца, у страху у градовима, у страху у пустињи, у страху на мору, у страху међу лажном браћом; 27 у труду и послу, у многом неспавању, у гладовању и жеђи, у многом пошћењу, у зими и голотињи; 28 осим што је споља, наваљивање људи сваки дан, и брига за све цркве. 29 Ко ослаби, и ја да не ослабим? Ко се саблазни, и ја да се не распалим?
30 Ако ми се ваља хвалити, својом ћу се слабошћу хвалити. 31 Бог и Отац Господа нашег Исуса Христа, који је благословен вавек, зна да не лажем.
32 У Дамаску незнабожачки кнез цара Арете чуваше град Дамаск и хтеде да ме ухвати; 33 и кроз прозор спустише ме у котарици преко зида, и избегох из његових руку.