3
Исус исцељује у Суботу суву руку, изгони нечисте духове. Избор Дванаесторице. Кажњава фарисеје што хуле на Духа Светог. Казује ко су Његови прави сродници.
1 И уђе опет у зборницу, и онде беше човек са сувом руком. 2 И мотраху за Њим неће ли га у суботу исцелити да Га окриве. 3 И рече човеку са сувом руком: Стани на средину. 4 И рече им: Ваља ли у суботу добро чинити или зло чинити? Душу одржати, или погубити? А они су ћутали. 5 И погледавши на њих с гневом од жалости што су им онако срца одрвенила, рече човеку: Пружи руку своју. И пружи; и поста рука здрава као и друга. 6 И изашавши фарисеји одмах учинише за Њега веће с Иродовцима како би Га погубили.
7 А Исус оде с ученицима својим к мору; и многи народ из Галилеје пође за Њим и из Јудеје; 8 и из Јерусалима и из Идумеје и испреко Јордана и од Тира и Сидона мноштво велико чувши шта Он чини дође к Њему. 9 И рече ученицима својим да буде лађа у Њега готова због народа, да Му не досађује. 10 Јер многе исцели тако да наваљиваху на Њега који беху накажени болестима да Га се дотакну. 11 И духови нечисти кад Га виђаху, припадаху к Њему и викаху говорећи: Ти си Син Божји. 12 И много им прећаше да Га не прокажу.
13 И изиђоше на гору, и дозва које Он хтеше; и дођоше Му. 14 И постави дванаесторицу да буду с Њим, и да их пошаље да проповедају, 15 и да имају власт да исцељују од болести, и да изгоне ђаволе: 16 Првог Симона, и надеде му име Петар; 17 и Јакова Зеведејевог и Јована брата Јаковљевог, и надеде им имена Воанергес, које значи Синови грома; 18 и Андрију и Филипа и Вартоломија и Матеја и Тому и Јакова Алфејевог и Тадију и Симона Кананита, 19 и Јуду Искариотског, који Га и издаде.
20 И дођоше у кућу, и сабра се опет народ да не могаху ни хлеба јести. 21 И чувши то род Његов изиђоше да Га ухвате; јер говораху да је изван себе.
22 А књижевници који беху сишли из Јерусалима говораху: У њему је Веелзевул. Он помоћу кнеза ђаволског изгони ђаволе. 23 И дозвавши их говораше им у причама: Како може сотона сотону изгонити? 24 И ако се царство само по себи раздели, не може остати царство оно; 25 и ако се дом сам по себи раздели, не може остати дом онај; 26 и ако сотона устане сам на се и раздели се, не може остати, него ће пропасти. 27 Нико не може покућство јакога, ушавши у кућу његову, отети ако најпре јакога не свеже: и онда ће кућу његову опленити.
28 Заиста вам кажем: сви греси опростиће се синовима човечјим, и хуљења на Бога, макар каква била: 29 А који похули на Духа Светог нема опроштења вавек, него је крив вечном суду. 30 Јер говораху: У њему је нечисти дух.
31 И дође мати Његова и браћа Његова, и стојећи напољу послаше к Њему да Га зову. 32 И сеђаше народ око Њега. И рекоше Му: Ето мати Твоја и браћа Твоја и сестре Твоје напољу питају за Те. 33 И одговори им говорећи: Ко је мати моја или браћа моја? 34 И погледавши на народ који сеђаше рече: Ево мати моја и браћа моја. 35 Јер ко изврши вољу Божју, онај је брат мој и сестра моја и мати моја.