49
Слуга Божији видело идолопоклоницима и спас Израиљев. Господ теши народ свој.
1 Послушајте ме, острва,
и пазите народи далеки.
Господ ме позва од утробе;
од утробе матере моје помену име моје.
2 И учинио је уста моја да су као оштар мач,
у сену руке своје сакри ме;
учинио ме је сјајном стрелом,
и тулу свом сакри ме.
3 И рече ми:
Ти си слуга мој,
у Израиљу ћу се тобом прославити.
4 А ја рекох:
Узалуд се трудих,
узалуд и напразно потроших силу своју;
али опет суд је мој у Господа
и посао мој у Бога мог.
5 А сада говори Господ,
који ме је саздао од утробе материне
да сам Му слуга,
да Му доведем натраг Јакова;
ако се Израиљ и не сабере,
опет ћу се прославити пред Господом,
и Бог ће мој бити сила моја.
6 И рече ми:
Мало је да ми будеш слуга
да се подигне племе Јаковљево
и да се врати остатак Израиљев,
него те учиних виделом народима
да будеш моје спасење до крајева земаљских.
7 Овако вели Господ,
Избавитељ Израиљев, Светац његов,
ономе кога презиру,
на кога се гади народ,
слузи оних који господаре:
цареви ће видети и устати,
и кнезови ће се поклонити
ради Господа, који је веран,
ради Свеца Израиљевог, који те је изабрао.
8 Овако вели Господ:
У време милосно услиших те,
и у дан спасења помогох ти;
и чуваћу те
и даћу те да будеш завет народу
да утврдиш земљу
и наследиш опустело наследство;
9 Да кажеш сужњима: Изађите;
онима који су у мраку: Покажите се.
Они ће покрај путева пасти,
и паша ће им бити по свим високим местима.
10 Неће бити гладни ни жедни,
неће их бити врућина ни сунце;
јер коме их је жао, он ће их водити,
и покрај извора водених проводиће их.
11 И све горе своје обратићу у путеве,
и стазе ће моје бити повишене.
12 Гле, ови ће из далека доћи,
гле, и они од севера и од запада,
и они из земље синске.
13 Певајте, небеса,
и весели се, земљо,
подвикујте, горе, весело;
јер Господ утеши свој народ,
и на невољнике своје смилова се.
14 Али Сион рече:
Остави ме Господ,
и заборави ме Господ.
15 Може ли жена заборавити пород свој
да се не смилује на чедо утробе своје?
А да би га и заборавила,
ја нећу заборавити тебе.
16 Гле, на длановима сам те изрезао;
зидови су твоји једнако преда мном.
17 Похитаће синови твоји,
а који те раскопаваше и пустошише,
отићи ће од тебе.
18 Подигни очи своје унаоколо, и види:
сви се они скупљају и иду к теби.
Тако био ја жив, вели Господ,
свима њима као накитом заоденућеш се,
и уресићеш се њима као невеста.
19 Јер развалине твоје и пустолине
и потрвена земља твоја
биће тада тесна за становнике
кад се удаље они који те прождираше.
20 И деца коју ћеш имати,
пошто си била без деце,
рећи ће да чујеш:
Тесно ми је ово место,
помакни се да се могу настанити.
21 А ти ћеш рећи у срцу свом:
Ко ми их роди,
јер бејах сирота и инокосна,
заробљена и прогнана?
И ко их отхрани?
Ето, ја бејах остала сама,
а где они беху?
22 Овако вели Господ Господ:
Ево, подигнућу руку своју к народима,
и к племенима ћу подигнути заставу своју,
и донеће синове твоје у наручју,
и кћери твоје на раменима ће се носити.
23 И цареви ће бити хранитељи твоји
и царице њихове твоје дојкиње,
и клањаће ти се лицем до земље,
и прах с ногу твојих лизаће,
и познаћеш да сам ја Господ,
и да се неће осрамотити они који мене чекају.
24 Хоће ли се јунаку узети плен
и хоће ли се отети робље праведноме?
25 Јер овако говори Господ:
и робље јунаку узеће се
и плен јакоме отеће се,
јер ћу се ја прети с онима који се с тобом пру,
и синове твоје ја ћу избавити;
26 И који ти криво чине,
нахранићу их њиховим месом
и опиће се својом крвљу као новим вином;
и познаће свако тело да сам ја Господ
Спаситељ твој и Избавитељ твој,
јаки Бог Јаковљев.