Псалам 22
Страдање и слава праведникова.
(Псалам Христов на крсту)
Начелнику певачком. Кад зора забели. Псалам Давидов.
1 Боже, Боже мој! Зашто си ме оставио
удаљивши се од спасења мог,
од речи вике моје?
2 Боже мој! Вичем дању, а Ти ме не слушаш,
и ноћу али немам мира.
3 Свети, који живиш у похвалама Израиљевим!
4 У Тебе се уздаше оци наши,
уздаше се, и Ти си их избављао.
5 Тебе призиваше, и спасаваше се;
у Тебе се уздаше, и не осташе у срамоти.
6 А ја сам црв, а не човек;
подсмех људима и руг народу.
7 Који ме виде, сви ми се ругају,
разваљују уста, машу главом,
8 И говоре: ослонио се на Господа, нека му помогне;
нека га избави, ако га милује.
9 Та, Ти си ме извадио из утробе;
Ти си ме умирио на сиси матере моје.
10 За Тобом пристајем од рођења,
од утробе матере моје Ти си Бог мој.
11 Не удаљуј се од мене;
јер је невоља близу, а нема помоћника.
12 Оптече ме мноштво телаца;
јаки волови васански опколише ме;
13 Развалише на ме уста своја.
Лав је гладан и риче.
14 Као вода разлих се;
расуше се све кости моје;
срце моје поста као восак,
растопило се у мени.
15 Сасуши се као цреп крепост моја,
и језик мој приону за грло,
и у прах смртни мећеш ме.
16 Опколише ме пси многи;
чета зликоваца иде око мене,
прободоше руке моје и ноге моје.
17 Могао бих избројати све кости своје.
Они гледају, и од мене начинише ствар за гледање.
18 Деле хаљине моје међу собом,
и за доламу моју бацају жреб.
19 Али Ти, Господе, не удаљуј се.
Сило моја, похитај ми у помоћ.
20 Избави од мача душу моју,
од пса јединицу моју.
21 Сачувај ме од уста лавових,
и од рогова биволових,
чувши, избави ме.
22 Казујем име Твоје браћи;
усред скупштине хвалићу Те.
23 Који се бојите Господа, хвалите Га.
Све семе Јаковљево! Поштуј Га.
Бој Га се, све семе Израиљево!
24 Јер се не оглуши молитве ништег нити је одби;
не одврати од њега лице своје,
него га услиши кад Га зазва.
25 Тебе ћу хвалити на скупштини великој;
завете своје свршићу пред онима који се Њега боје.
26 Нека једу убоги и насите се,
и нека хвале Господа који Га траже;
живо да буде срце ваше довека.
27 Опоменуће се и обратиће се ка Господу сви крајеви земаљски,
и поклониће се пред Њим сва племена незнабожачка.
28 Јер је Господње царство;
Он влада народима.
29 Јешће и поклониће се сви претили на земљи;
пред Њим ће пасти сви који силазе у прах,
који не могу сачувати душу своју у животу.
30 Семе ће њихово служити Њему.
Казиваће се за Господа роду потоњем.
31 Доћи ће, и казиваће правду Његову
људима његовим, који ће се родити;
јер је Он учинио ово.