10
Употреба труба. Полазак народа из Синајске пустиње.
1 Још рече Господ Мојсију говорећи: 2 Начини себи две трубе од сребра, коване да буду; њима ћеш сазивати збор и заповедати да полази војска. 3 Кад обе затрубе, тада нека се скупља к теби сав збор на врата шатора од састанка. 4 А кад једна затруби, тада нека се скупљају к теби кнезови, главари од хиљада Израиљевих. 5 А кад затрубе потресајући, тада нека се креће логор који лежи према истоку. 6 А кад затрубите други пут потресајући, онда нека се креће логор који је на југу; потресајући нека се труби кад треба да пођу. 7 А кад сазивате збор, трубите, али не потресајући. 8 А нека трубе у трубе синови Аронови свештеници; то да вам је уредба вечна од колена до колена. 9 И кад пођете на војску у земљи својој на непријатеља који удари на вас, трубите у трубе потресајући; и Господ Бог ваш опоменуће вас се, и сачуваћете се од непријатеља својих. 10 Тако и у дан весеља свог и на празнике своје и почетке месеца својих трубите у трубе приносећи жртве своје паљенице и жртве своје захвалне, и биће вам спомен пред Богом вашим. Ја сам Господ Бог ваш.
11 И у двадесети дан другог месеца друге године подиже се облак изнад шатора од сведочанства. 12 И пођоше синови Израиљеви својим редом из пустиње синајске, и устави се облак у пустињи фаранској. 13 Тако пођоше први пут, као што Господ заповеди преко Мојсија. 14 И пође напред застава војске синова Јудиних у четама својим; и над војском њиховом беше Насон, син Аминадавов; 15 а над војском племена синова Исахарових Натанаило, син Согаров; 16 а над војском племена синова Завулонових Елијав, син Хелонов.
17 И сложише шатор, па пођоше синови Гирсонови и синови Мераријеви носећи шатор. 18 Потом пође застава војске синова Рувимових, а над њиховом војском беше Елисур, син Седијуров, 19 а над војском племена синова Симеунових Саламило, син Сурисадајев, 20 а над војском племена синова Гадових Елисаф син Рагуилов.
21 И пођоше синови Катови носећи светињу, да би они подигли шатор докле ови дођу. 22 Потом пође застава војске синова Јефремових у четама својим, а над војском њиховом беше Елисама, син Емијудов, 23 а над војском племена синова Манасијиних Гамалило син Фадасуров, 24 а над војском племена синова Венијаминових Авидан син Гадеонијев.
25 Најпосле пође застава војске синова Данових у четама својим, задња војска, и над војском њиховом беше Ахијезер, син Амисадајев, 26 а над војском племена синова Асирових Фагаило, син Ехранов, 27 а над војском племена синова Нефталимових Ахиреј, син Енанов. 28 Тим редом пођоше синови Израиљеви у четама својим, и тако иђаху.
29 А Мојсије рече Јоваву, сину Рагуиловом Мадијанину тасту свом: Идемо на место за које рече Господ: Вама ћу га дати. Хајде с нама, и добро ћемо ти учинити, јер је Господ обећао Израиљу много добра. 30 А он му рече: Нећу ићи, него идем у своју земљу и у род свој. 31 А Мојсије рече: Немој нас оставити, јер знаш места у пустињи где бисмо могли стајати, па нам буди вођ. 32 И ако пођеш с нама кад дође добро које ће нам учинити Господ, учинићемо ти добро.
33 И тако пођоше од горе Господње, и иђаху три дана, и ковчег завета Господњег иђаше пред њима три дана тражећи место где би починули. 34 И облак Господњи беше над њима сваки дан кад полажаху с места, где беху у логору.
35 И кад полажаше ковчег, говораше Мојсије: Устани Господе, и нека се разаспу непријатељи Твоји, и нека беже испред Тебе који мрзе на Те. 36 А кад се устављаше, говораше: Уврати се, Господе, к мноштву хиљада Израиљевих.