Псалам 104
Слава Божија у делима његовим.
1 Благосиљај, душо моја, Господа!
Господе, Боже мој, велик си веома,
обукао си се у величанство и красоту.
2 Обукао си светлост као хаљину,
разапео небо као шатор;
3 Водом си покрио дворове своје,
облаке начинио си да су Ти кола,
идеш не крилима ветреним.
4 Чиниш ветрове да су Ти анђели,
пламен огњени да су Ти слуге.
5 Утврдио си земљу на темељима њеним,
да се не помести на век века.
6 Безданом као хаљином оденуо си је;
на горама стоје воде.
7 Од претње Твоје беже,
од громовног гласа Твог теку.
8 Излазе на горе и силазе у долине,
на место које си им утврдио.
9 Поставио си међу, преко које не прелазе,
и не враћају се да покрију земљу.
10 Извео си изворе по долинама,
између гора теку воде.
11 Напајају све звери пољске;
дивљи магарци гасе жеђ своју.
12 На њима птице небеске живе;
кроз гране разлеже се глас њихов.
13 Напајаш горе с висина својих,
плодовима дела Твојих сити се земља.
14 Дајеш те расте трава стоци,
и зелен на корист човеку,
да би извадио хлеб из земље.
15 И вино весели срце човеку,
и лице се светли од уља,
и хлеб срце човеку крепи.
16 Сите се дрвета Божија,
кедри ливански, које си посадио.
17 На њима птице вију гнезда;
станак је родин на јелама.
18 Горе високе дивокозама,
камен је уточиште зечевима.
19 Створио се месец да показује времена,
сунце познаје запад свој.
20 Стереш таму, и бива ноћ,
по којој излази све зверје шумско;
21 Лавови ричу за пленом,
и траже од Бога хране себи.
22 Сунце гране,
и они се сакривају и лежу у ложе своје.
23 Излази човек на посао свој,
и на рад свој до вечера.
24 Како је много дела Твојих, Господе!
Све си премудро створио;
пуна је земља блага Твог.
25 Гле, море велико и широко,
ту гмижу без броја, животиња мала и велика;
26 Ту лађе плове,
крокодил, ког си створио да се игра по њему.
27 Све Тебе чека,
да им дајеш пићу на време.
28 Дајеш им, примају;
отвориш руку своју, сите се добра.
29 Одвратиш лице своје, жалосте се;
узмеш им дух, гину,
и у прах свој враћају се.
30 Пошаљеш дух свој, постају,
и понављаш лице земљи.
31 Слава Господу увек;
нек се весели Господ за дела своја!
32 Он погледа на земљу, и она се тресе;
дотакне се гора, и диме се.
33 Певаћу Господу за живота свог;
хвалићу Бога свог док сам год.
34 Нека Му буде мила беседа моја!
Веселићу се о Господу.
35 Нека нестане грешника са земље,
и безбожника нека не буде више!
Благосиљај, душо моја, Господа!
Алилуја!