2
Савез Божији с његовим народом раскинут и обновљен.
1 Реците браћи својој: Народе мој; и сестрама својим: Помилована.
2 Прите се с матером својом, прите се,
јер ми није жена, нити сам јој ја муж;
нека одбаци курварства своја од лица свог,
и прељубе своје од дојака својих,
3 Да је не бих свукао голу
и учинио је каква је била онај дан кад се родила,
и да је не бих поставио да буде као пустиња
и обратио је да буде као земља сасушена,
и уморио је жеђу.
4 И нећу се смиловати на децу њену,
јер су копилад.
5 Јер се мати њихова курва,
срамоти се родитељка њихова;
јер говори: Ићи ћу за милосницима својим
који ми дају хлеб мој и воду моју,
вуну моју и лан мој,
уље моје и пиће моје.
6 Зато ево ја ћу јој заградити пут трњем
и зазидаћу зидом да не нађе стаза својих.
7 И трчаће за својим милосницима,
али их неће стигнути;
и тражиће их,
али их неће наћи;
па ће рећи: Идем да се вратим к првом мужу свом,
јер ми беше боље онда него сада.
8 Јер она не зна да сам јој ја давао жито и вино и уље,
и умножавао јој сребро и злато,
од ког начинише Вала.
9 Зато ћу узети натраг жито своје, кад буде време,
и вино своје, кад буде време,
и узећу вуну своју и лан свој,
којим би покривала голотињу своју.
10 И открићу ругобу њену пред милосницима њеним,
и нико је неће избавити из моје руке.
11 И укинућу сваку радост њену,
светковине њене,
младине њене и суботе њене и све празнике њене.
12 И потрћу чокоте њене и смокве,
за које говори: Плата су ми,
што ми дадоше милосници моји;
и обратићу их у шуму
да их једе зверје пољско.
13 И походићу на њој дане валимске,
у које им је кадила
и китила се обоцима и гривнама,
и ишла за својим милосницима,
и мене заборавила,
говори Господ.
14 Али ево, ја ћу је примамити
и одвешћу је у пустињу,
и говорићу с њом лепо.
15 И даћу јој винограде њене од тог места,
и долину Ахор за врата надању,
и онде ће певати као за младости своје
и као кад је ишла из Мисира.
16 И тада ћеш ме, говори Господ, звати: Мужу мој; а нећеш ме више звати: Вале мој. 17 Јер ћу уклонити из уста њених имена Валова; и неће им се више помињати имена. 18 И тада ћу им учинити завет са зверјем пољским и са птицама небеским и с бубинама земаљским; и поломићу лук и мач и рат да их нестане у земљи, и учинићу да леже без страха. 19 И заручићу те себи довека, заручићу те себи правдом и судом и милошћу и милосрђем. 20 И заручићу те себи вером, и познаћеш Господа.
21 И тада ћу се одазвати, говори Господ,
одазваћу се небесима,
а она ће се одазвати земљи.
22 А земља ће се одазвати житу и вину и уљу,
а то ће се одазвати Језраелу.
23 И посејаћу је себи на земљи,
и смиловаћу се на Лорухаму,
и рећи ћу Лоамији: Ти си мој народ,
и он ће рећи: Боже мој!