- Псалми Давидови
- <
- 42
- >

Псалам 42
Жудња за светињом у туђој земљи.
Начелнику певачком. Наук синова Корејевих.
1 Као што кошута тражи потоке,
тако душа моја тражи Тебе, Боже!
2 Жедна је душа моја Бога, Бога Живога,
кад ћу доћи и показати се лицу Божијем?
3 Сузе су ми хлеб дан и ноћ,
кад ми сваки дан говоре: Где је Бог твој?
4 Душа се моја пролива
кад се опомињем како сам ходио сред многог људства,
ступао у дом Божји,
а људство празнујући певаше и подвикиваше.
5 Што си клонула, душо моја,
и што си жалосна?
Уздај се у Бога; јер ћу Га још славити,
Спаситеља мог и Бога мог.
6 Клонула је у мени душа
зато што Те помињем у земљи јорданској,
на Ермону, на гори малој.
7 Бездана бездану дозива гласом слапова Твојих;
све воде Твоје и вали Твоји на мене навалише.
8 Дању је јављао Господ милост своју,
а ноћу Му је песма у мене,
молитва Богу живота мог.
9 Рећи ћу Богу, граду свом:
Зашто си ме заборавио?
Зашто идем сетан од пакости непријатељеве?
10 Који ми пакосте, пребијајући кости моје,
ругају ми се говорећи ми сваки дан: Где ти је Бог?
11 Што си клонула, душо моја,
и што си жалосна?
Уздај се у Бога; јер ћу Га још славити,
Спаситеља мог и Бога мог.

- Псалми Давидови
- <
- 42
- >

Public Domain