Марко.
15.
И одмах ујутру учинише веће главари свештенички са старешинама и књижевницима, и сав сабор, и свезавши Исуса одведоше Га и предадоше Пилату. 
И упита Га Пилат: Јеси ли ти цар јудејски? А Он одговарајући рече му: Ти кажеш. 
И тужаху Га главари свештенички врло. 
А Пилат опет упита Га говорећи: Зар ништа не одговараш? Гледај шта сведоче на тебе. 
Али Исус више не одговори ништа тако да се дивљаше Пилат. 
А о сваком празнику пушташе им по једног сужња кога искаху. 
А беше један затворен, по имену Варава, са својим другарима који су у буни пролили крв. 
И повикавши народ стаде искати што им свагда чињаше. 
А Пилат им одговори говорећи: Хоћете ли да вам пустим цара јудејског? 
Јер знаше да су Га из зависти предали главари свештенички. 
Али главари свештенички подговорише народ боље Вараву да траже да им пусти. 
А Пилат опет одговарајући рече им: А шта хоћете да чиним с тим што га зовете царем јудејским? 
А они опет повикаше: Распни га. 
А Пилат им рече: А какво је зло учинио? А они гласно викаху: Распни га. 
А Пилат желећи угодити народу пусти им Вараву, а Исуса шибавши предаде да Га разапну. 
А војници Га одведоше у судницу, и сазваше сву чету војника, 
и обукоше Му скерлетну кабаницу, и оплетавши венац од трња метнуше на Њ. 
И стадоше Га поздрављати говорећи: Здраво, царе јудејски! 
И бијаху Га по глави трском, и пљуваху на Њ, и падајући на колена поклањаху Му се. 
И кад Му се наругаше, свукоше с Њега скерлетну кабаницу, и обукоше Га у Његове хаљине и изведоше Га да Га разапну. 
И натераше неког Симона из Кирине, оца Александровог и Руфовог, који иђаше из поља, да Му понесе крст. 
И доведоше Га на место Голготу, које ће рећи: Костурница. 
И даваху Му да пије вино са смирном, а Он не узе. 
И кад Га разапеше, разделише хаљине Његове бацајући коцке за њих ко ће шта узети. 
А беше сат трећи кад Га разапеше. 
И беше натпис Његове кривице написан: Цар јудејски. 
И с Њим распеше два хајдука, једног с десне, а једног с леве стране Њему. 
И изврши се писмо које говори: и метнуше Га међу злочинце. 
И који пролажаху, хуљаху на Њ машући главама својим и говорећи: Аха! Ти што цркву разваљујеш и за три дана начињаш, 
помози сам себи и сиђи с крста. 
Тако и главари свештенички с књижевницима ругаху се говорећи један другом: Другима поможе, а себи не може помоћи. 
Христос цар Израиљев нека сиђе сад с крста да видимо, па ћемо му веровати. И они што беху с Њим разапети ругаху Му се. 
А у шестом сату би тама по свој земљи до сата деветог. 
И у деветом сату повика Исус гласно говорећи: Елои! Елои! Лама савахтани? Које значи: Боже мој! Боже мој! Зашто си ме оставио? 
И неко од оних што стајаху онде чувши то говораху: Ено зове Илију. 
А један отрча те напуни сунђер оцта, па натакнувши на трску појаше Га говорећи: Станите да видимо хоће ли доћи Илија да га скине. 
А Исус повика гласно, и издахну. 
И завеса црквена раздре се на двоје с врха до на дно. 
А кад виде капетан који стајаше према Њему да с таквом виком издахну, рече: Заиста човек овај Син Божји беше. 
А беху и жене које гледаху издалека, међу којима беше и Марија Магдалина и Марија Јакова малог и Јосије мати, и Соломија, 
које иђаху за Њим и кад беше у Галилеји, и служаху Му; и друге многе које беху дошле с Њим у Јерусалим. 
И кад би увече (јер беше петак, то јест уочи суботе), 
дође Јосиф из Ариматеје, поштен саветник, који и сам царство Божје чекаше, и усуди се те уђе к Пилату и заиска тело Исусово. 
А Пилат се зачуди да је већ умро; и дозвавши капетана запита га: Је ли давно умро? 
И дознавши од капетана, даде тело Јосифу. 
И купивши платно, и скинувши Га, обави платном, и метну Га у гроб који беше исечен у камену, и навали камен на врата од гроба. 
А Марија Магдалина и Марија Јосијина гледаху где Га метаху. 
