Исаија.
42.
Ево слуге мог, кога подупирем, изабраника мог, који је мио души мојој; метнућу Дух свој на Њега, суд народима јављаће. 
Неће викати ни подизати, нити ће се чути глас Његов по улицама. 
Трску стучену неће преломити, и свештило које се пуши неће угасити; јављаће суд по истини. 
Неће Му досадити, нити ће се уморити, докле не постави суд на земљи, и острва ће чекати науку Његову. 
Овако говори Бог Господ, који је створио небеса и разапео их, који је распростро земљу и шта она рађа, који даје дисање народу што је на њој и дух онима што ходе по њој: 
Ја Господ дозвах Те у правди, и држаћу Те за руку, и чуваћу Те, и учинићу Те да будеш завет народу, видело народима; 
Да отвориш очи слепима, да изведеш сужње из затвора и из тамнице који седе у тами. 
Ја сам Господ, то је име моје, и славу своју нећу дати другом ни хвалу своју ликовима резаним. 
Ево, пређашње дође, и ја јављам ново, пре него настане казујем вам. 
Певајте Господу песму нову, хвалу Његову од краја земље, који се плавите по мору и све што је у њему, острва и који живите на њима. 
Пустиња и градови њени, села где станује Кидар, нека подигну глас, нека певају који живе по стенама, нека кликују саврх гора. 
Нека дају славу Господу, и хвалу Његову нека јављају по острвима. 
Господ ће изаћи као јунак, подигнуће ревност своју као војник, викаће и кликовати, надвладаће непријатеље своје. 
Ћутах дуго, чињах се глув, устезах се; али ћу сада викати као жена кад се порађа, и све ћу потрти и истребити. 
Опустећу горе и брегове, и сваку траву на њима осушићу, и од река ћу начинити острва, и језера ћу исушити. 
И водићу слепе путем који нису знали; водићу их стазама које нису знали; обратићу пред њима мрак у светлост и шта је неравно у равно. То ћу им учинити, и нећу их оставити. 
Тада ће се вратити натраг и посрамити се који се уздају у лик резани, који говоре ликовима ливеним: Ви сте наши богови. 
Чујте, глуви; прогледајте, слепи, да видите. 
Ко је слеп осим слуге мог? И ко је глув као посланик мој кога шаљем? Ко је слеп као Савршени? Ко је слеп као слуга Господњи? 
Гледаш много, али не видиш; отворене су ти уши, али не чујеш. 
Господу беше мио ради правде Његове, учини закон великим и славним. 
А народ је оплењен и потлачен, сви су колики повезани у пећинама и сакривени у тамницама; посташе плен, а нема никога да би избавио; посташе грабеж, а нема никога да би рекао: Врати. 
Ко између вас чује ово и пази и слуша за после? 
Ко је дао Јакова да се потлачи и Израиља отимачима? Није ли Господ, коме згрешисмо? Јер не хтеше ходити путевима Његовим нити слушаше закон Његов. 
Зато изли на њих жестоку јарост своју и силан рат, и запали га унаоколо, али он не разуме; запали га, али он не мари. 
