Псалми.
71.
У Тебе се, Господе, уздам, немој ме оставити под срамотом вечном. 
Правдом својом избави ме, и опрости ме, пригни к мени ухо своје и помози ми. 
Буди ми град где бих свагда долазио да живим, уреди спасење моје; јер си Ти град мој и крепост моја. 
Боже мој! Узми ме из руке безбожникове, из руке безаконикове и насилникове. 
Јер си Ти надање моје, Господ је Господ поуздање моје од младости моје. 
Тебе се држим од рођења, од утробе матере моје Ти си бранич мој; Тобом се хвалим свагда. 
Чудо сам многима, а Ти си уточиште моје јако. 
Уста су моја пуна хвале Твоје, славе Твоје сваки дан. 
Немој ме одбацити под старост, кад ме издаје снага моја, немој ме оставити. 
Јер непријатељи моји мисле о мени, и који вребају душу моју договарају се, 
Говорећи: Бог га је оставио, потерајте и ухватите га, јер га нема ко избавити. 
Боже! Не буди далеко од мене; Боже мој! Похитај ми у помоћ. 
Нек се постиде и погину противници душе моје; нека попадне стид и срамота на оне који ми траже зла! 
А ја ћу се свагда уздати, и понављаћу хвале Теби. 
Уста ће моја казивати правду Твоју, сваки дан доброчинства Твоја, јер им не знам броја. 
Ући ћу у сили Господа Господа, и славићу само Твоју правду. 
Боже! Ти си ме учио од младости, и до данас казујем чудеса Твоја. 
Ни у старости и кад оседех немој ме оставити, Боже, еда бих казивао мишицу Твоју наслеђу, свој омладини силу Твоју, 
Правда је Твоја, Боже, до највише висине; у великим делима, која си учинио, Боже, ко је као Ти? 
Колико си ме пута бацао у велике и љуте невоље, пак си ме опет оставио међу живима и из бездана ме земаљских опет извадио. 
Много си ме пута подизао и понављао утехе. 
И ја Те хвалим уз псалтир, Твоју верност, Боже мој; ударам Ти у гусле, Свече Израиљев! 
Радују се уста моја кад певам Теби, и душа моја, коју си избавио. 
И језик мој сваки дан казује правду Твоју; јер су постиђени и посрамљени они који ми траже зла. 
