Јован.
8.
А Исус отиде на гору маслинску. 
А ујутру опет дође у цркву, и сав народ иђаше к Њему; и седавши учаше их. 
А књижевници и фарисеји доведоше к Њему жену ухваћену у прељуби, и поставивши је на среду 
рекоше Му: Учитељу! Ова је жена ухваћена сад у прељуби; 
а Мојсије нам у закону заповеди да такве камењем убијамо; а ти шта велиш? 
Ово, пак, рекоше кушајући Га да би Га имали за шта окривити. А Исус саже се доле и писаше прстом по земљи (не гледајући на њих). 
А кад Га једнако питаху, исправи се и рече им: Који је међу вама без греха нека најпре баци камен на њу. 
Па се опет саже доле и писаше по земљи. 
А кад они то чуше, и покарани будући од своје савести излажаху један за другим почевши од старешина до последњих; и оста Исус сам и жена стојећи на среди. 
А кад се Исус исправи, и не видевши ни једног до саму жену, рече јој: Жено! Где су они што те тужаху? Ниједан те не осуди? 
А она рече: Ниједан, Господе! А Исус јој рече: Ни ја те не осуђујем, иди, и одселе више не греши. 
Исус им, пак, опет рече: Ја сам видело свету: ко иде за мном неће ходити по тами, него ће имати видело живота. 
Тада Му рекоше фарисеји: Ти сам за себе сведочиш: сведочанство твоје није истинито. 
Исус одговори и рече им: Ако ја сведочим сам за себе истинито је сведочанство моје: јер знам откуда дођох и куда идем; а ви не знате откуда долазим и куда идем. 
Ви судите по телу, ја не судим никоме. 
И ако судим ја, суд је мој прав: јер нисам сам, него ја и Отац који ме посла. 
А и у закону вашем стоји написано да је сведочанство двојице људи истинито. 
Ја сам који сведочим сам за себе, и сведочи за мене Отац који ме посла. 
Тада Му говораху: Где је отац твој? Исус одговори: Ни мене знате ни Оца мог; кад бисте знали мене, знали бисте и Оца мог. 
Ове речи рече Исус код хазне Божије кад учаше у цркви; и нико Га не ухвати, јер још не беше дошао час Његов. 
А Исус им опет рече: Ја идем, и тражићете ме; и помрећете у свом греху; куд ја идем ви не можете доћи. 
Тада рекоше Јевреји: Да се неће сам убити, што говори: Куд ја идем ви не можете доћи? 
И рече им: Ви сте од нижих, ја сам од виших; ви сте од овог света, ја нисам од овог света. 
Тако вам казах да ћете помрети у гресима својим; јер ако не узверујете да сам ја, помрећете у гресима својим. 
Тада Му говораху: Ко си ти? И рече им Исус: Почетак, како вам и кажем. 
Много имам за вас говорити и судити; али Онај који ме посла истинит је, и ја оно говорим свету што чух од Њега. 
Не разумеше, дакле, да им говораше за Оца. 
А Исус им рече: Кад подигнете Сина човечијег, онда ћете дознати да сам ја, и да ништа сам од себе не чиним; него како ме научи Отац мој онако говорим. 
И Онај који ме посла са мном је. Не остави Отац мене самог; јер ја свагда чиним шта је Њему угодно. 
Кад ово говораше, многи Га вероваше. 
Тада Исус говораше оним Јеврејима који Му вероваше: Ако ви останете на мојој беседи, заиста ћете бити ученици моји, 
и познаћете истину, и истина ће вас избавити. 
Одговорише и рекоше Му: Ми смо семе Авраамово, и никоме нисмо робовали никад; како ти говориш да ћемо се избавити? 
Исус им одговори: Заиста, заиста вам кажем да је сваки који чини грех роб греху. 
А роб не остаје у кући вавек, син остаје вавек. 
Ако вас, дакле, Син избави, заиста ћете бити избављени. 
Знам да сте семе Авраамово; али гледате да ме убијете, јер моја беседа не може у вас да стане. 
Ја говорим шта видех од Оца свог; и ви тако чините шта видесте од оца свог. 
Одговорише и рекоше Му: Отац је наш Авраам. Исус им рече: Кад бисте ви били деца Авраамова, чинили бисте дела Авраамова. 
А сад гледате мене да убијете, човека који вам истину казах коју чух од Бога: Тако Авраам није чинио. 
Ви чините дела оца свог. Тада Му рекоше: Ми нисмо рођени од курварства: једног Оца имамо, Бога. 
А Исус им рече: Кад би Бог био ваш Отац, љубили бисте мене; јер ја од Бога изиђох и дођох; јер не дођох сам од себе, него ме Он посла. 
Зашто не разумете говор мој? Јер не можете речи моје да слушате. 
Ваш је отац ђаво; и сласти оца свог хоћете да чините: он је крвник људски од почетка, и не стоји на истини; јер нема истине у њему; кад говори лаж, своје говори: јер је лажа и отац лажи. 
А мени не верујете, јер ја истину говорим. 
Који ме од вас кори за грех? Ако ли истину говорим, зашто ми ви не верујете? 
Ко је од Бога речи Божије слуша; зато ви не слушате, јер нисте од Бога. 
Тада одговорише Јевреји и рекоше Му: Не говоримо ли ми право да си ти Самарјанин, и да је ђаво у теби. 
Исус одговори: У мени ђавола нема, него поштујем Оца свог; а ви мене срамотите. 
А ја не тражим славе своје; има који тражи и суди. 
Заиста, заиста вам кажем: ко одржи реч моју неће видети смрт довека. 
Тада Му рекоше Јевреји: Сад видесмо да је ђаво у теби: Авраам умре и пророци, а ти говориш: Ко одржи реч моју неће окусити смрт довека. 
Еда ли си ти већи од оца нашег Авраама, који умре? И пророци помреше: ко се ти сам градиш? 
Исус одговори: Ако се ја сам славим, слава је моја ништа: Отац је мој који ме слави, за ког ви говорите да је ваш Бог. 
И не познајете Га, а ја Га знам; и ако кажем да Га не знам бићу лажа као ви. Него Га знам, и реч Његову држим. 
Авраам, отац ваш, био је рад да види дан мој; и виде, и обрадова се. 
Тада Му рекоше Јевреји: Још ти нема педесет година, и Авраама ли си видео? 
А Исус им рече: Заиста, заиста вам кажем: Ја сам пре него се Авраам родио. 
Тада узеше камење да баце на Њ; а Исус се сакри, и изађе из цркве прошавши између њих и отиде тако. 
