Приче Соломунове.
4.
Слушајте, децо, наставу очеву, и пазите да бисте познали мудрост. 
Јер вам добру науку дајем, не остављајте закон мој. 
Кад бејах син у оца свог млад, и јединац у матере своје, 
Он ме учаше и говораше ми: Нека прими срце твоје речи моје, држи заповести моје и бићеш жив. 
Прибави мудрост, прибави разум; не заборављај и не одступај од речи уста мојих. 
Немој је оставити, и чуваће те, љуби је, и храниће те. 
Мудрост је главно; прибави мудрост, и за све имање своје прибави разум. 
Подижи је и она ће те узвисити, прославиће те кад је загрлиш. 
Метнуће ти на главу венац од милина, красну круну даће ти. 
Слушај, сине мој, и прими речи моје, и умножиће ти се године животу. 
Учим те путу мудрости, водим те стазама правим. 
Кад усходиш, неће се стезати кораци твоји, и ако потрчиш нећеш се спотакнути. 
Држи се наставе и не пуштај, чувај је, јер ти је живот. 
Не иди на стазу безбожничку и путем неваљалих људи не ступај. 
Остави га, не ходи по њему, уклони се од њега и мини га. 
Јер не спавају ако не учине зла, и не долази им сан ако кога не оборе. 
Јер једу хлеб безбожности и пију вино насиља. 
А пут је праведнички као светло видело, које све већма светли док не буде прави дан. 
А пут је безбожнички као мрак, не знају на шта ће се спотакнути. 
Сине мој, слушај речи моје, пригни ухо своје беседи мојој. 
Да ти не одлазе из очију; чувај их усред срца свог. 
Јер су живот онима који их налазе и здравље свему телу њиховом. 
Сврх свега што се чува чувај срце своје, јер из њега излази живот. 
Уклони од уста својих опачину и од усана својих неваљалство удаљи. 
Очи твоје нека гледају управо и веђе твоје нека се управљају право пред тобом. 
Мери стазу ногама својим, и сви путеви твоји нека су поравњени. 
Не сврћи ни надесно ни налево, одвраћај ногу своју ода зла. 
