1. Цареви.
4.
А цар Соломун цароваше над свим Израиљем. 
А ово беху кнезови његови: Азарија, син Садоков, намесник; 
Елиореф и Ахија, синови Сисини, писари; Јосафат, син Ахилудов, паметар; 
Венаја, син Јодајев, војвода; а Садок и Авијатар свештеници; 
а Азарија син Натанов, беше над приставима; а Завуд, син Натанов, први већник, пријатељ царев; 
а Ахисар управитељ дворски; а Адонирам син Авдин над царским посленицима. 
И имаше Соломун дванаест пристава по свему Израиљу, који храњаху цара и сав дом његов; по месец дана у години сваки беше дужан хранити. 
А ово су им имена: Син Уров у гори Јефремовој; 
син Декеров у Макасу и у Салвиму и Вет-Семесу и Елону вет-анатском; 
син Еседов у Арувоту; под њим беше Сохот и сва земља Еферова; 
син Авинадавов над свим крајем дорским; жена му беше Тафата, кћи Соломунова; 
Вана, син Ахилудов над Танахом и Мегидоном и свим Вет-Саном, који је до Сартане под Језраелом, од Вет-Сана до Авел-Меола, до преко Јок-Меама; 
син Геверов у Рамоту галадском; имаше села Јаира сина Манасијиног у Галаду и крај арговски у Васану, шездесет великих градова са зидовима и преворницама бронзаним; 
Ахинадав, син Идов у Маханајиму; 
Ахимас у Нефталиму; и он беше ожењен кћерју Соломуновом Васематом; 
Вана син Хусајев у Асиру и у Алоту; 
Јосафат син Фарујин у Исахару; 
Симеј син Илин у Венијамину; 
Гевер, син Уријев у земљи галадској, у земљи Сиона цара аморејског и Ога цара васанског; један беше пристав у тој земљи. 
Јуде и Израиља беше много као песка покрај мора; и јеђаху и пијаху и весељаху се. 
А Соломун владаше свим царствима од реке до земље филистејске и до међе мисирске, и доношаху даре и служаху Соломуна свега века његовог. 
А храна Соломунова беше на дан тридесет кора белог брашна, и шездесет кора другог брашна; 
двадесет волова угојених и двадесет с паше, и сто оваца, осим јелена и срна и дивокоза и угојених птица. 
Јер он владаше свуда с ове стране реке од Тапсе до Газе, над свим царствима с ове стране реке, и беше миран са свих страна унаоколо. 
И живљаху Јуда и Израиљ без страха, сваки под својом лозом и под својом смоквом, од Дана до Вирсавеје, свега века Соломуновог. 
И имаше Соломун четрдесет хиљада коња за јаслима за кола своја, и двадесет хиљада коњика. 
И пристави храњаху цара Соломуна и све који долажаху за сто цара Соломуна, сваки свог месеца, и не даваху да чега понестане. 
А јечам и сламу за коње и за мазге доношаху на место где беху, сваки како му беше одређено. 
И Бог даде мудрост Соломуну и разум врло велик и срце пространо као песак на брегу морском. 
Јер мудрост Соломунова беше већа од мудрости свих источних народа и од све мудрости мисирске. 
Мудрији беше од сваког човека, и од Етана Езраита и од Емана и од Халкола и од Дарде, синова Маолових; и разгласи се име његово по свим народима унаоколо. 
И изговори три хиљаде прича, и беше песама његових хиљаду и пет. 
Говорио је и о дрвећу, од кедра на Ливану до исопа који ниче из зида; говорио је и о стоци и о птицама и о бубинама и о рибама. 
И долажаху од свих народа да чују мудрост Соломунову, од свих царстава на земљи, који чуше за мудрост његову. 
