2. Мојсијева.
31.
И рече Господ Мојсију говорећи: 
Гле, позвах по имену Веселеила сина Урије сина Оровог од племена Јудиног. 
И напуних га Духа Светог, мудрости и разума и знања и сваке вештине, 
да вешто измишља како се шта може начинити од злата и од сребра и од бронзе, 
да уме резати камење и укивати, да уме тесати дрво, и сваки посао радити. 
И ево удружих с њим Елијава, сина Ахисамаховог од племена Дановог, и сваком вештом човеку у срце дадох вештину да израде све што сам ти заповедио. 
Шатор од састанка, и ковчег за сведочанство и заклопац на њ, и све справе у шатору, 
и сто и справе његове, и свећњак чисти са свим справама његовим, и олтар кадиони, 
и олтар за жртву паљеницу са свим справама његовим, и умиваоницу и подножје њено, 
и хаљине службене и свете хаљине Арону свештенику и хаљине синовима његовим, да врше службу свештеничку, 
и уље помазања, и кад мирисни за светињу. Све нека начине онако како сам ти заповедио. 
И рече Господ Мојсију говорећи: 
А ти кажи синовима Израиљевим и реци: Али суботе моје чувајте, јер је знак између мене и вас од колена до колена, да знате да сам ја Господ који вас посвећујем. 
Чувајте дакле суботу, јер вам је света; ко би је оскврнио, да се погуби; јер ко би год радио какав посао у њу, истребиће се она душа из народа свог. 
Шест дана нека се ради; а седми је дан субота, одмор, свет Господу; ко би год радио посао у дан суботни, да се погуби. 
Зато ће чувати синови Израиљеви суботу празнујући суботу од колена до колена заветом вечним. 
То је знак између мене и синова Израиљевих довека; јер је за шест дана створио Господ небо и земљу, а у седми дан почину и одмори се. 
И изговоривши ово Мојсију на гори синајској, даде му две плоче сведочанства, плоче камене писане прстом Божијим. 
