Језекиљ.
10.
Потом видех, и гле, на небу које беше над главама херувимима показа се над њима као камен сафир на очи као престо. 
И проговори човеку обученом у платно, и рече: Уђи међу точкове под херувимима, и узми пуне прегршти жеравице између херувима и разаспи на град. И уђе на моје очи. 
А херувими стајаху с десне стране дома кад уђе човек, и облак напуни унутрашњи трем. 
И слава Господња подиже се с херувима на праг од дома, и напуни се дом облака, а трем се напуни светлости славе Господње. 
И лупа крила у херувима чујаше се до спољашњег трема као глас Бога Свемогућег кад говори. 
И кад заповеди човеку обученом у платно говорећи: Узми огња између точкова између херувима; он уђе и стаде код точкова. 
И један херувим пружи руку своју између херувима к огњу који беше међу херувимима, и узе и метну у прегршти обученом у платно и он прими и изиђе. 
А виђаше се у херувима као рука човечија под крилима. 
И видех, и гле, четири точка код херувима, по један точак код једног херувима, и точкови беху на очи као камен хрисолит. 
И на очи беху сва четири точка једнака, и као да је точак у точку. 
Кад иђаху, иђаху сва четири, сваки на своју страну, и идући не скретаху, него куда гледаше глава онамо иђаху и идући не скретаху. 
А све им тело и леђа и руке и крила и точкови, сва четири точка њихова, беху пуна очију свуда унаоколо. 
А точкови се зваху како чух: кола. 
А четири лица имаше свака животиња: једно лице херувимско, друго лице човечије и треће лице лавово и четврто лице орлово. 
И подигоше се херувими у вис; то беху исте животиње које видех на реци Хевару. 
А кад иђаху херувими, иђаху и точкови уз њих, и кад херувими махаху крилима својим да се подигну од земље, точкови се не одмицаху од њих. 
Кад се они устављаху, устављаху се и точкови; а кад се они подизаху, подизаху се и точкови; јер беше дух животињски у њима. 
И слава Господња отиде изнад прага од дома, и стаде над херувиме. 
И херувими махнувши крилима подигоше се од земље преда мном полазећи, и точкови према њима; и стадоше на источним вратима дома Господњег, и слава Бога Израиљевог беше озго над њима. 
То беху исте животиње које видех под Богом Израиљевим на реци Хевару, и познах да су херувими. 
Свака имаше четири лица и четири крила, и као рука човечија беше им под крилима. 
И лица им беху иста која видех на реци Хевару; обличја беху иста, исти беху; сваки иђаше право на према се. 
