Приче Соломунове.
14.
Мудра жена зида кућу своју, а луда својим рукама раскопава. 
Ко ходи право, боји се Господа; а ко је опак на својим путевима, презире Га. 
У устима је безбожниковим прут охолости, а мудре чувају уста њихова. 
Где нема волова, чисте су јасле; а обилата је летина од силе воловске. 
Истинит сведок не лаже, а лажан сведок говори лаж. 
Подсмевач тражи мудрост, и не находи је; а разумном је знање лако наћи. 
Иди од човека безумног, јер нећеш чути паметне речи. 
Мудрост је паметног да пази на пут свој, а безумље је безумних превара. 
Безумнима је шала грех, а међу праведнима је добра воља. 
Срце свачије зна јад душе своје; и у весеље његово не меша се други. 
Дом безбожнички раскопаће се, а колиба праведних цветаће. 
Неки се пут чини човеку прав, а крај му је пут к смрти. 
И од смеха боли срце, и весељу крај бива жалост. 
Путева својих наситиће се ко је изопаченог срца, али га се клони човек добар. 
Луд верује свашта, а паметан пази на своје кораке. 
Мудар се боји и уклања се од зла, а безуман навире и слободан је. 
Нагао човек чини безумље, а пакостан је човек мрзак. 
Луди наслеђује безумље, а разборити венчава се знањем. 
Клањају се зли пред добрима и безбожни на вратима праведног. 
Убоги је мрзак и пријатељу свом, а богати имају много пријатеља. 
Ко презире ближњег свог греши; а ко је милостив убогима, благо њему. 
Који смишљају зло, не лутају ли? А милост и вера биће онима који смишљају добро. 
У сваком труду има добитка, а говор уснама само је сиромаштво. 
Мудрима је венац богатство њихово, а безумље безумних остаје безумље. 
Истинит сведок избавља душе, а лажан говори превару. 
У страху је Господњем јако поуздање, и синовима је уточиште. 
Страх је Господњи извор животу да се човек сачува од пругала смртних. 
У мноштву је народа слава цару; а кад нестаје народа, пропаст је владаоцу. 
Ко је спор на гнев, велика је разума; а ко је нагао показује лудост. 
Живот је телу срце здраво, а завист је трулеж у костима. 
Ко чини криво убогоме, срамоти Створитеља његовог; а поштује Га ко је милостив сиромаху. 
За зло своје повргнуће се безбожник, а праведник нада се и на самрти. 
Мудрост почива у срцу разумног човека, а шта је у безумнима познаје се. 
Правда подиже народ, а грех је срамота народима. 
Мио је цару разуман слуга, али на срамотног гневи се. 
