Псалми.
2.
Зашто се буне народи и племена помишљају залудне ствари? 
Устају цареви земаљски, и кнезови се скупљају на Господа и на помазаника Његовог. 
„Раскинимо свезе њихове и збацимо са себе јарам њихов.” 
Онај, што живи на небесима, смеје се, Господ им се подсмева. 
Па им говори у гневу свом и јарошћу својом збуњује их: 
„Ја сам помазао цара свог на Сиону, на светој гори својој.” 
Казаћу наредбу Господњу; Он рече мени: „Ти си син мој, ја те сад родих. 
Ишти у мене, и даћу ти народе у наследство, и крајеве земаљске теби у државу. 
Ударићеш их гвозденом палицом; разбићеш их као лончарски суд.” 
Сад, цареви, оразумите се; научите се судије земаљске! 
Служите Господу са страхом, и радујте се с трепетом. 
Поштујте сина, да се не разгневи, и ви не изгинете на путу свом; јер ће се гнев Његов брзо разгорети. Благо свима који се у Њ уздају! 
