2. Дневници.
15.
Тада дух Божји дође на Азарију, сина Одидовог; 
те отиде пред Асу и рече му: Чујте ме, Асо и све племе Јудино и Венијаминово; Господ је с вама, јер сте ви с Њим; и ако Га устражите, наћи ћете Га; ако ли Га оставите, и Он ће вас оставити. 
Дуго је Израиљ без правог Бога и без свештеника учитеља, и без закона. 
А да су се у невољи својој обратили ка Господу Богу Израиљевом и тражили Га, нашли би Га. 
Али у ово време не може се на миру одлазити ни долазити; јер је немир велик међу свим становницима земаљским; 
и потиру народ један други, и градови један други, јер их Бог смете свакојаким невољама. 
Зато ви будите храбри и немојте да вам клону руке, јер има плата за ваш труд. 
А кад чу Аса те речи и пророштво пророка Одида, охрабри се, и истреби гадне богове из све земље Јудине и Венијаминове и из градова које беше узео у гори Јефремовој, и понови олтар Господњи који беше пред тремом Господњим. 
Потом сазва све племе Јудино и Венијаминово и дошљаке који беху код њих од Јефрема и Манасије и Симеуна, јер их много пребеже к њему из народа Израиљевог кад видеше да је Господ Бог његов с њим. 
И скупише се у Јерусалим трећег месеца петнаесте године царовања Асиног. 
И у онај дан принесоше Господу жртве од плена који догнаше, седам стотина волова и седам хиљада оваца. 
И ухватише веру да траже Господа Бога отаца својих свим срцем својим и свом душом својом; 
а ко год не би тражио Господа Бога Израиљевог, да се погуби, био мали или велики, човек или жена. 
И заклеше се Господу гласом великим и уз кликовање и уз трубе и рогове. 
И радоваше се сав народ Јудин ради те заклетве, јер из свега срца свог заклеше се, и од све воље своје тражише Га и нађоше Га; и Господ им даде мир одсвуда. 
Јоште и Маху, матер своју, сврже Аса с власти, јер беше начинила у лугу идола; и Аса обали идола њеног и изломи га и сажеже на потоку Кедрону. 
Али висине не бише оборене у Израиљу, али срце Асино беше право свега века његовог. 
И унесе у дом Божји шта беше посветио отац његов и шта беше сам посветио, сребро и злато и судове. 
И не би рата до тридесет пете године царовања Асиног. 
