Јеремија.
48.
За Моава овако говори Господ над војскама, Бог Израиљев: Тешко Невону! Јер ће се опустошити; Киријатајим ће се посрамити и узети; Мизгав ће се посрамити и препасти. 
Неће се више хвалити Моав Есевоном; јер му зло мисле: Ходите да га истребимо да није више народ. И ти, Мадмане, опустећеш; мач ће те гонити. 
Чује се вика из Оронајима, пустошење и сатирање велико. 
Моав се сатре; стоји вика деце његове. 
Јер ће се путем луитским дизати плач без престанка; и како се силази у Оронајим, непријатељи ће чути страшну вику; 
Бежите, избавите душе своје, и будите као врес у пустињи. 
Јер што се уздаш у своја дела и у благо своје, зато ћеш се и ти узети, и Хемос ће отићи у ропство, свештеници његови и кнезови његови скупа. 
И доћи ће затирач у сваки град, неће се сачувати ни један град; долина ће пропасти и равница ће се опустошити, јер Господ рече. 
Подајте крила Моаву, нека брзо одлети; јер ће градови његови опустети да неће нико живети у њима. 
Проклет био ко немарно ради дело Господње, и проклет ко устеже мач свој од крви! 
Моав је био у миру од детињства свог и почивао на дрождини својој, нити се претакао из суда у суд, нити је у ропство ишао; зато му оста кус његов, и мирис се његов није променио. 
Зато, ево, иду дани, говори Господ, да му пошаљем преметаче, који ће га преметнути, и судове његове испразнити и мехове његове покидати. 
И Моав ће се осрамотити с Хемоса, као што се осрамотио дом Израиљев с Ветиља, гада свог. 
Како говорите: Јаки смо и јунаци у боју? 
Моав ће се опустошити и градови ће његови пропасти, и најбољи младићи његови сићи ће на заклање, говори цар, коме је име Господ над војскама. 
Близу је погибао Моавова, и зло његово врло хити. 
Жалите га сви који сте око њега, и који год знате за име његово, реците: Како се сломи јаки штап, славна палица? 
Сиђи са славе своје, и седи на место засушено, кћери, која живиш у Девону; јер ће затирач Моавов доћи на тебе и раскопаће градове твоје. 
Стани на путу, и погледај, која живиш у Ароиру, упитај оног који бежи и ону која гледа да се избави, реци: Шта би? 
Посрами се Моав; јер се разби; ридајте и вичите; јавите у Арнон да се Моав опустоши. 
Јер суд дође на земљу равну, на Олон и на Јасу и Мифат, 
и на Девон и на Невон и на Вет-Девлатајим, 
и на Киријатајим и на Вет-Гамул и на Вет-Меон, 
и на Кериот и на Восору, и на све градове земље моавске, који су далеко и који су близу. 
Одбијен је рог Моаву, и мишица се његова сломи, говори Господ. 
Опојте га, јер се подигао на Господа; нека се ваља Моав у бљувотини својој, и буде и он подсмех. 
Јер, није ли теби Израиљ био подсмех? Је ли се затекао међу лупежима, те кад год говориш о њему поскакујеш? 
Оставите градове и населите се у стени, становници моавски, и будите као голубица која се гнезди у крају и раселини. 
Чусмо понос Моавов да је веома поносит, охолост његову и понос, разметање његово и обест његову. 
Знам ја, говори Господ, обест његову; али неће бити тако; лажи његове неће учинити ништа. 
Зато ћу ридати за Моавом, викати за свим Моавом, уздисаће се за онима у Кир-ересу. 
Више него за Јазиром плакаћу за тобом, лозо сивамска; одводе твоје пређоше море, допреше до мора јазирског; затирач нападе на летину твоју и на бербу твоју. 
И радост и весеље отиде с родног поља, из земље моавске, и учиних те неста у кацама вина; нико неће газити певајући; песма неће се више певати. 
Од вике есевонске, која допре до Елеале, подигоше вику до Јасе, од Сигора до Оронајима, као јуница од три године, јер ће и вода нимримских нестати. 
И учинићу, говори Господ, да не буде Моаву човека који би приносио жртву на висини и кадио боговима својим. 
Зато ће срце моје пиштати за Моавом као свирала, и срце ће моје пиштати као свирала за људима у Кир-ересу, јер ће му сва течевина пропасти. 
Јер ће све главе бити ћелаве и све браде обријане, и све руке изрезане, и око бедара кострет. 
На свим крововима Моавовим и по улицама његовим биће сам плач, јер ћу разбити Моава као суд на коме нема милине, говори Господ. 
Ридајте: Како је сатрвен! Како Моав обрну плећи срамотан? И поста Моав подсмех и страхота свима који су око њега. 
Јер овако говори Господ: Ево, као орао долетеће и рашириће крила своја над Моавом. 
Кериот је покорен и тврда се места заузеше, и срца ће у јунака Моавових бити у онај дан као срце у жене која се порађа. 
И Моав ће се истребити да не буде народ, јер се подиже на Господа. 
Страх и јама и замка око тебе је, становниче моавски, говори Господ. 
Ко утече од страха, пашће у јаму, а ко изађе из јаме, ухватиће се у замку; јер ћу пустити на њега, на Моава, годину похођења њиховог, говори Господ. 
У сену есевонском уставише се који бежаху од силе; али ће огањ изаћи из Есевона и пламен исред Сиона, и опалиће крај Моаву и теме немирницима. 
Тешко теби, Моаве, пропаде народ Хемосов, јер синове твоје заробише, и кћери твоје одведоше у ропство. 
Али ћу повратити робље Моавово у последње време, говори Господ. Довде је суд Моаву. 
