Књига пророка Михеја.
1.
Реч Господња која дође Михеју Моресећанину за времена Јоатама, Ахаза и Језекије, царева Јудиних, што виде за Самарију и за Јерусалим. 
Чујте, сви народи, слушај, земљо и шта је на њој, и Господ Бог да вам је сведок, Господ из свете цркве своје. 
Јер, гле, Господ излази из места свог, и сићи ће, и ходиће по висинама земаљским. 
И горе ће се растопити пред Њим, и долине ће се расести, као восак од огња и као вода што тече низ стрмен. 
Све је то за злочинство Јаковљево и за грехе дома Израиљевог. Које је злочинство Јаковљево? Није ли Самарија? Које су висине Јудине? Није ли Јерусалим? 
Зато ћу учинити од Самарије гомилу у пољу да се саде виногради, и побацаћу камење њено у долину и открићу јој темеље. 
И сви резани ликови њени разбиће се, и сви ће се дарови њени сажећи огњем, и све ћу идоле њене потрти, јер од плате курварске накупи, и опет ће бити плата курварска. 
Зато ћу плакати и ридати; ходићу свучен и го, плакаћу као змајеви и тужићу као сове. 
Јер јој се ране не могу исцелити, дођоше до Јуде, допреше до врата мог народа, до Јерусалима. 
Не јављајте у Гату, не плачите; у Вит-Афри ваљај се по праху. 
Изађи, становнице сафирска, с голом срамотом; становница сананска неће изаћи; жалост вет-езилска неће вам дати станка. 
Јер становница маротска тужи за својим добром. Јер сиђе зло од Господа до врата јерусалимских. 
Упрегни брзе коње у кола, становнице лахиска, која си почетак греху кћери сионској, јер се у теби нађоше злочинства Израиљева. 
Зато пошаљи дарове Моресету гатском; домови ахсивски превариће цареве Израиљеве. 
Још ћу ти довести наследника, становнице мариска; доћи ће до Одолама, славе Израиљеве. 
Начини се ћелава и острижи се за милом децом својом; рашири ћелу своју као орао, јер се воде од тебе у ропство. 
