Језекиљ.
21.
Опет ми дође реч Господња говорећи: 
Сине човечји, окрени лице своје на југ и покапљи према југу, и пророкуј на шуму у јужном пољу. 
И реци шуми јужној: Чуј реч Господњу, овако вели Господ Господ, ево ја ћу распалити у теби огањ који ће прождрети у теби свако дрво зелено и свако дрво суво; пламен разгорели неће се угасити, и изгореће од њега све од југа до севера. 
И свако ће тело видети да сам ја запалио; неће се угасити. 
А ја рекох: Јаох Господе Господе, они говоре за ме: Не говори ли тај саме приче? 
И дође ми реч Господња говорећи: 
Сине човечји, окрени лице своје према Јерусалиму, и покапљи према светим местима, и пророкуј против земље Израиљеве. 
И реци земљи Израиљевој: Овако вели Господ: Ево ме на те; извући ћу мач свој из корица, и истребићу из тебе праведног и безбожног. 
Да истребим из тебе праведног и безбожног, зато ће изаћи мач мој из корица својих на свако тело од југа до севера. 
И познаће свако тело да сам ја Господ извукао мач свој из корица његових, неће се више вратити. 
А ти, сине човечји, уздиши као да су ти бедра поломљена, и горко уздиши пред њима. 
А кад ти кажу: Зашто уздишеш? Ти реци: За глас што иде, од ког ће се растопити свако срце и клонути све руке и сваког ће духа нестати, и свака ће колена постати као вода; ево, иде, и навршиће се, говори Господ Господ. 
Потом дође ми реч Господња говорећи: 
Сине човечји, пророкуј и реци: Овако вели Господ Господ: Реци: мач, мач је наоштрен, и углађен је. 
Наоштрен је да коље, углађен је да сева; хоћемо ли се радовати кад прут сина мог не хаје ни за како дрво? 
Дао га је да се углади да се узме у руку; мач је наоштрен и углађен, да се да у руку убици. 
Вичи и ридај, сине човечји; јер он иде на народ мој, на све кнезове Израиљеве; под мач ће бити окренути с народом мојим, за то удри се по бедру. 
Кад беше карање, шта би? Еда ли ни од прута који не хаје неће бити ништа? Говори Господ Господ. 
Ти дакле, сине човечји, пророкуј и пљескај рукама, јер ће мач доћи и другом и трећом, мач који убија, мач који велике убија, који продире у клети. 
Да се растопе срца и умножи погибао, метнуо сам на сва врата њихова страх од мача; јаох! Приправљен је да сева, наоштрен да коље. 
Стегни се, удри надесно, налево, куда се год обрнеш. 
Јер ћу и ја пљескати рукама, и намирићу гнев свој. Ја Господ рекох. 
Још ми дође реч Господња говорећи: 
А ти, сине човечји, начини два пута, куда ће доћи мач цара вавилонског; из једне земље нека излазе оба; и избери страну, где се почиње пут градски, избери. 
Начини пут којим ће доћи мач на Раву синова Амонових, и у Јудеју на тврди Јерусалим. 
Јер ће цар вавилонски стати на распутици, где почињу два пута, те ће врачати, гладиће стреле, питаће ликове, гледаће у јетру. 
Надесно ће му врачање показати Јерусалим да намести убојне справе, да отвори уста на клање, да подигне глас подвикујући, да намести убојне справе према вратима, да начини опкопе, да погради куле. 
И учиниће се врачање залудно заклетима, а то ће напоменути безакоње да се ухвате. 
Зато овако вели Господ Господ: Што напомињете своје безакоње, те се открива невера ваша и греси се ваши виде у свим делима вашим, за то што дођосте на памет, бићете похватани руком. 
А ти, нечисти безбожниче, кнеже Израиљев, коме дође дан кад би на крају безакоње, 
овако вели Господ Господ: Скини ту капу и сврзи тај венац, неће га бити; ниског ћу узвисити а високог ћу понизити. 
Уништићу, уништићу, уништићу га, и неће га бити, докле не дође онај коме припада, и њему ћу га дати. 
А ти, сине човечји, пророкуј и реци: Овако вели Господ Господ за синове Амонове и за њихову срамоту; реци дакле: мач, мач је извучен, углађен да коље, да затире, да сева, 
докле ти виђају таштину, докле ти гатају лаж, да те метну на вратове побијеним безбожницима, којима дође дан кад би крај безакоњу. 
Остави мач у корице, на месту где си се родио, у земљи где си постао, судићу ти; 
и излићу на те гнев свој, огњем гнева свог дунућу на те и предаћу те у руке жестоким људима, вештим у затирању. 
Огњу ћеш бити храна, крв ће ти бити посред земље, нећеш се спомињати, јер ја Господ рекох. 
