Исус Навин.
13.
А Исус већ беше стар и временит, и рече му Господ: Ти си стар и временит, а земље је остало врло много да се освоји. 
Ово је земља што је остала: све међе филистејске и сва гесурска, 
од Сиора, који је пред Мисиром, до међе акаронске на север; то припада Хананејима; пет кнежевина филистејских, газејска, азотска, аскалонска, гетејска и акаронска, и Авеји; 
с југа сва земља хананејска и Меара, што припада Сидонцима до Афека, до међе аморејске. 
И земља гивлејска и сав Ливан к истоку, од Вал-Гада под гором Ермоном па до уласка ематског; 
све који живе у тој гори од Ливана до воде Мисрефота, све Сидонце ја ћу отерати испред синова Израиљевих; само је раздели жребом Израиљу у наследство, као што сам ти заповедио. 
Раздели дакле ту земљу у наследство међу девет племена и половину племена Манасијиног. 
Јер с другом половином племе Рувимово и Гадово примише свој део, који им даде Мојсије с оне стране Јордана к истоку, како им даде Мојсије слуга Господњи, 
од Ароира који је на брегу потока Арнона и града насред потока, и сву равницу медевску до Девона, 
и све градове Сиона цара аморејског, који царова у Есевону, до међе синова Амонових, 
и Галад и међу гесурску и махатску и сву гору ермонску и сав Васан до Салхе; 
све царство Огово у Васану, који Ог царова у Астароту и Едрајину и беше остао од Рафаја; а Мојсије их поби и истреби. 
Али Гесуреја и Махатеја не изагнаше синови Израиљеви, него Гесуреји и Махатеји осташе међу Израиљем до данас. 
Само племену Левијевом не даде наследство; жртве огњене Господа Бога Израиљевог јесу наследство његово, као што му је рекао. 
А даде Мојсије племену синова Рувимових по породицама њиховим, 
и међе им беху од Ароира који је на брегу потока Арнона, и град који је на сред потока, и сва раван до Медеве, 
Есевон са свим градовима својим у равни, Девон и Вамот-Вал и Вет-Валмеон, 
и Јаса и Кадимот и Мифат, 
и Киријатајим и Сивма и Зарет-Сар на гори код долине, 
и Вет-Фегор и Аздот-Фазга и Вет-Јесимот, 
и сви градови у равни, и све царство Сиона цара аморејског, који царова у Есевону, ког уби Мојсије с кнезовима мадијанским, Евијом и Рекемом и Суром и Уром и Ревом, кнезовима Сионовим, који живљаху у оној земљи. 
И Валама сина Веоровог, врача, убише синови Израиљеви мачем с другима побијеним. 
И беху међе синова Рувимових Јордан с међама својим. То је наследство синова Рувимових по породицама њиховим, градови и села њихова. 
И даде Мојсије племену Гадовом, синовима Гадовим по породицама њиховим, 
и беху им међе Јазир и сви градови галадски и половина земље синова Амонових до Ароира који је према Рави, 
и од Есевона до Рамот-Миспе и Ветонима, и од Маханаима до међе давирске; 
и у долини Вет-Аран и Вет-Нимра и Сокот и Сафон; остатак царства Сиона цара есевонског, Јордан и међа његова до краја мора хинеротског с оне стране Јордана на исток. 
То је наследство синова Гадових по породицама њиховим, градови и села њихова. 
И даде Мојсије половини племена Манасијиног, и доби половина племена синова Манасијиних по породицама својим; 
међа им беше од Маханаима, сав Васан, све царство Ога цара васанског, и сва села Јаирова, што су у Васану, шездесет градова. 
И половина Галада, и Астарот и Едрајин, градови царства Оговог у Васану, допадоше синовима Махира сина Манасијиног, половини синова Махирових по породицама њиховим. 
То је што раздели у наследство Мојсије у пољу моавском с оне стране Јордана према Јерихону на истоку. 
А племену Левијевом не даде Мојсије наследство; Господ је Бог Израиљев њихово наследство, као што им је рекао. 
