Титу.
2.
А ти говори шта пристоји здравој науци: 
Старцима да буду трезни, поштени, чисти, здрави у вери, у љубави, у трпљењу; 
старицама, такође, да живе као што се пристоји светима, да не буду опадљиве, да се не предају врло вину, да уче добру, 
да уче младе да љубе мужеве, да љубе децу, 
да буду поштене, чисте, добре домаћице, благе, покорне својим мужевима, да се не хули на реч Божију. 
Тако и младиће саветуј да буду поштени. 
А у свему сам себе подај за углед добрих дела, у науци целост, поштење, 
реч здраву, незазорну: да се посрами онај који се противи, не имајући ништа зло говорити за нас. 
Слуге да слушају своје господаре, да буду угодни у свачему, да не одговарају, 
да не краду, него у свачему да показују добру веру, да науку Спаситеља нашег Бога украшују у свачему. 
Јер се показа благодат Божја која спасава све људе, 
учећи нас да се одрекнемо безбожности и жеља овог света, и да поштено и праведно и побожно поживимо на овом свету, 
чекајући блажену наду и јављање славе великог Бога и Спаса нашег Исуса Христа, 
који је дао себе за нас да нас избави од сваког безакоња, и да очисти себи народ избрани који чезне за добрим делима. 
Ово говори, и саветуј, и карај са сваком заповешћу да те нико не презире. 
