Захарија.
14.
Ево иде дан Господњи, и плен ће се твој разделити усред тебе. 
Јер ћу скупити све народе на Јерусалим у бој, и град ће се узети, и куће опленити и жене осрамотити и половина ће града отићи у ропство, а остали народ неће се истребити из града. 
Јер ће Господ изаћи, и војеваће на народе као што војује на дан кад је бој. 
И ноге ће Његове стати у тај дан на гори маслинској која је према Јерусалиму с истока, и гора ће се маслинска распасти по среди на исток и на запад да ће бити продол врло велика, и половина ће горе уступити на север а половина на југ. 
И бежаћете у продол горску, јер ће продол горска допирати до Асала, и бежаћете као што бежасте од труса у време Озије, цара Јудиног; и доћи ће Господ Бог мој, и сви ће свети бити с тобом. 
И у тај дан неће бити видело светло и мрачно; 
него ће бити један дан, који је познат Господу, неће бити дан и ноћ, јер ће и увече бити светлост. 
И у тај ће дан протећи из Јерусалима вода жива, пола к источном мору а пола к западном мору, и биће и лети и зими. 
И Господ ће бити цар над свом земљом, у онај дан биће Господ један и име Његово једно. 
И сва ће се земља претворити у равницу од Гаваје до Римона с југа Јерусалиму, који ће се подигнути и населити на свом месту од врата Венијаминових до места где су прва врата, до врата на углу, и од куле Ананеилове до теска царевог. 
И они ће наставати у њему, и неће више бити проклетства, и Јерусалим ће стајати без страха. 
А ово ће бити зло којим ће Господ ударити све народе који би војевали на Јерусалим: тело ће сваком посахнути док још стоји на ногу, и очи ће сваком посахнути у рупама својим, и језик ће сваком посахнути у устима. 
И у то ће време бити велика сметња међу њима од Господа, и хватаће један другог за руку, и рука ће се једног подигнути на руку другог. 
А и Јуда ће војевати на Јерусалим, и благо свих народа унаоколо сабраће се, злато и сребро и одело врло много. 
И зло као то зло снаћи ће коње, мазге, камиле и магарце и сву стоку која буде у том логору. 
И ко год остане од свих народа који дођу на Јерусалим, свак ће долазити од године до године да се поклони цару Господу над војскама и да празнује празник сеница. 
И ако које од племена земаљских не би дошло у Јерусалим да се поклони цару Господу над војскама, на њих неће бити дажда; 
и ако се племе мисирско не би подигло и дошло, на које не дажди, биће исто зло којим ће Господ ударити народе који не би долазили да празнују празник сеница. 
Такав ће бити грех Мисирцима и грех свим народима који не би долазили да празнују празник сеница. 
У тај ће дан бити на звонцима коњским: Светиња Господу; и лонци ће у дому Господњем бити као зделе пред олтаром; 
и сви ће лонци у Јерусалиму и у Јуди бити светиња Господу над војскама, и сви који хоће да принесу жртву долазећи узимаће их и кувати у њима; и у тај дан неће више бити Хананејца у дому Господа над војскама. 
