Псалми.
105.
Хвалите Господа; гласите име Његово; јављајте по народима дела Његова. 
Певајте Му и славите Га; казујте сва чудеса Његова. 
Хвалите се светим именом Његовим; нек се весели срце оних који траже Господа. 
Тражите Господа и силу Његову, тражите лице Његово без престанка. 
Памтите чудеса Његова која је учинио, знаке Његове и судове уста Његових. 
Семе Аврамово слуге су Његове, синови Јаковљеви изабрани Његови. 
Он је Господ Бог наш, по свој су земљи судови Његови. 
Памти увек завет свој, реч, коју је дао на хиљаду колена. 
Шта је заветовао Авраму, и за шта се клео Исаку. 
То је поставио Јакову за закон, и Израиљу за завет вечни, 
Говорећи: Теби ћу дати земљу хананску у наследни део. 
Тада их још беше мало на број, беше их мало, и беху дошљаци. 
Иђаху од народа до народа, из једног царства к другом племену. 
Не даде никоме да им науди, и караше за њих цареве: 
„Не дирајте у помазанике моје, и пророцима мојим не чините зла.” 
И пусти глад на ону земљу; и потре сав хлеб што је за храну. 
Посла пред њима човека; у робље продан би Јосиф. 
Оковима стегоше ноге његове, гвожђе тишташе душу његову, 
Док се стече реч његова, и реч Господња прослави га. 
Посла цар и одреши га; господар над народима, и пусти га. 
Постави га господарем над домом својим, и заповедником над свим што имаше. 
Да влада над кнезовима његовим по својој вољи, и старешине његове уразумљује. 
Тада дође Израиљ у Мисир, и Јаков се пресели у земљу Хамову. 
И намножи Бог народ свој и учини га јачег од непријатеља његових. 
Преврну се срце њихово те омрзнуше на народ Његов, и чинише лукавство слугама Његовим. 
Посла Мојсија, слугу свог, Арона изабраника свог. 
Показаше међу њима чудотворну силу Његову и знаке Његове у земљи Хамовој. 
Пусти мрак и замрачи, и не противише се речи Његовој. 
Претвори воду њихову у крв, и помори рибу њихову. 
Провре земља њихова жабама, и клети царева њихових. 
Рече, и дођоше бубине, уши по свим крајевима њиховим. 
Место дажда посла на њих град, живи огањ на земљу њихову. 
И поби чокоте њихове и смокве њихове, и потре дрвета у крајевима њиховим. 
Рече, и дођоше скакавци и гусенице небројене; 
И изједоше сву траву по земљи њиховој, и поједоше род у пољу њихову. 
И поби све првенце у земљи њиховој, првине сваког труда њиховог. 
Изведе Израиљце са сребром и златом, и не беше сустала у племенима њиховим. 
Обрадова се Мисир изласку њиховом, јер страх њихов беше на њ пао. 
Разастре им облак за покривач, и огањ да светли ноћу. 
Молише, и посла им препелице, и хлебом их небеским храни. 
Отвори камен и протече вода, реке протекоше по сувој пустињи. 
Јер се опомињаше свете речи своје к Авраму, слузи свом. 
И изведе народ свој у радости, избране своје у весељу. 
И даде им земљу народа и труд туђинаца у наследство. 
Да би чували заповести Његове, и законе Његове пазили. Алилуја. 
