Амос.
6.
Тешко безбрижнима у Сиону и онима који су без страха у гори самаријској, који су на гласу између поглавица народима, ка којима долази дом Израиљев. 
Прођите у Халну и видите, и оданде идите у велики Емат, после сиђите у Гат филистејски; је ли које царство боље од ових? Јесу ли им међе пространије од ваших међа? 
Тешко вама који мислите да је далеко зли дан, а примичете столицу на којој је насиље; 
Који лежете на одрима од слонове кости и пружате се на постељама својим, и једете јагањце из стада и теоце угојене; 
Који певате уза псалтире, и измишљате справе музичке као Давид; 
Који пијете вино великим чашама, и мажете се скупоценим мирисима, а не марите за полом Јосифов. 
Зато ће сада отићи у ропство међу првима који ће отићи у ропство, и престаће радост оних који се госте. 
Закле се Господ Господ собом, говори Господ Бог над војскама: Ја се гадим на понос Јаковљев и мрзим на дворове његове; зато ћу предати град и све што је у њему. 
И ако десет људи остане у једној кући, умреће. 
И кад узме кога стриц му или који ће га спалити да изнесе кости његове из куће, рећи ће ономе који буде у куту у кући: Има ли јоште ко код тебе? А он ће рећи: Нема никога. А он ће рећи: Ћути; јер не помињаше име Господње. 
Јер ево, Господ заповеда и удариће дом велики да се развали и мали дом да попуца. 
Трче ли коњи по стени и оре ли се воловима? Јер ви претвористе суд у жуч, и плод од правде у пелен. 
Ви се радујете ономе што није ништа, и говорите: Нисмо ли својом снагом добили рогове? 
Јер, гле, ја ћу подигнути на вас доме Израиљев, говори Господ Бог над војскама, народ, који ће вас притеснити од уласка у Емат до потока у пустињи. 
