Јеврејима.
5.
Јер сваки поглавар свештенички који се из људи узима, за људе се поставља на службу к Богу, да приноси даре и жртве за грехе, 
који може пострадати с онима који не знају и залазе; јер је и он под слабошћу. 
И зато је дужан како за народне тако и за своје грехе приносити. 
И нико сам себи не даје части, него који је позван од Бога, као и Арон. 
Тако и Христос не прослави сам себе да буде поглавар свештенички, него Онај који Му рече: Ти си мој син, ја Те данас родих. 
Као што и на другом месту говори: Ти си свештеник вавек по реду Мелхиседековом. 
Он у дане тела свог мољења и молитве к Ономе који Га може избавити од смрти с виком великом и са сузама приношаше, и би утешен по својој побожности. 
Иако и беше Син Божји, али од оног што пострада научи се послушању. 
И свршивши све, постаде свима који Га послушаше узрок спасења вечног. 
И би наречен од Бога поглавар свештенички по реду Мелхиседековом. 
За ког бисмо вам имали много говорити што је тешко исказати; јер сте постали слаби на слушању. 
Јер ви који би ваљало да сте учитељи по годинама, опет потребујете да учите које су прва слова речи Божије; и постадосте да требате млека, а не јаке хране. 
Јер који се год храни млеком, не разуме речи правде, јер је дете. 
А савршених је тврда храна, који имају осећања дугим учењем обучена за разликовање и добра и зла. 
