Марко.
5.
И дођоше преко мора у околину гадаринску. 
И кад изиђе из лађе, одмах Га срете човек с духом нечистим, 
који живљаше у гробовима и нико га не могаше свезати ни веригама; 
јер је много пута био метнут у пута и у вериге, па је искидао вериге и пута изломио; и нико га не могаше укротити. 
И једнако дан и ноћ бављаше се у гробовима и у горама вичући и бијући се камењем. 
А кад виде Исуса из далека, потече и поклони Му се. 
И повикавши гласно рече: Шта је Теби до мене, Исусе Сине Бога Вишњег? Заклињем Те Богом, не мучи ме. 
Јер му говораше: Изађи, душе нечисти, из човека. 
И питаше га: Како ти је име? И одговори Му: Легеон ми је име; јер нас је много. 
И молише Га веома да их не шаље из оне околине. 
А онде по брегу пасло је велико крдо свиња. 
И молише Га сви ђаволи говорећи: Пошаљи нас у свиње да у њих уђемо. 
И допусти им Исус одмах. И изашавши духови нечисти уђоше у свиње; и навали крдо с брега у море; а беше их око две хиљаде: и потопише се у мору. 
А свињари побегоше, и јавише у граду и по селима. И изађоше људи да виде шта је било. 
И дођоше к Исусу, и видеше беснога у коме је био легеон где седи обучен и паметан; и уплашише се. 
А они што су видели казаше им шта би од беснога и од свиња. 
И почеше Га молити да иде из њихових крајева. 
И кад уђе у лађу, мољаше Га онај што је био бесан да буде с Њим. 
А Исус не даде му, већ му рече: Иди кући својој к својима и кажи им шта ти Господ учини, и како те помилова. 
И оде и поче приповедати у Десет градова шта му учини Исус; и сви се дивљаху. 
И кад пређе Исус у лађи опет на оне стране, скупи се народ многи око Њега; и беше крај мора. 
И гле, дође један од старешина зборничких по имену Јаир; и видевши Га паде пред ноге Његове. 
И мољаше Га врло говорећи: Кћи је моја на самрти; да дођеш и да метнеш на њу руке да оздрави и живи. 
И пође с њим. И за Њим иђаше народа много и туркаху Га. 
И жена некаква која је дванаест година боловала од течења крви 
и велику муку поднела од многих лекара, и потрошила све што је имала, и ништа јој нису помогли, него још горе начинили, 
кад је чула за Исуса, дође у народу састраг, и дотаче се хаљине Његове. 
Јер говораше: Ако се само дотакнем хаљина Његових оздравићу. 
И одмах пресахну извор крви њене, и осети у телу да оздрави од болести. 
И одмах Исус осети у себи силу што изађе из Њега, и обазревши се на народ рече: Ко се то дотаче мојих хаљина? 
И рекоше Му ученици Његови: Видиш народ где Те турка, па питаш: Ко се дотаче мене? 
И Он се обазираше да види ону која то учини. 
А жена уплашивши се дрхташе, и знајући шта јој се догоди, дође и клече пред Њим, и каза Му сву истину. 
А Он рече јој: Кћери! Вера твоја поможе ти; иди с миром, и буди здрава од болести своје. 
Још Он говораше, а дођоше од старешине зборничког говорећи: Кћи твоја умре; што већ трудиш учитеља? 
А Исус одмах чувши реч што рекоше рече старешини: Не бој се, само веруј. 
И не даде за собом ићи никоме осим Петра и Јакова и Јована брата Јаковљевог. 
И дође у кућу старешине зборничког, и виде вреву и плач и јаук велики. 
И ушавши рече им: Шта сте узаврели те плачете? Девојка није умрла, него спава. 
И подсмеваху Му се. А Он истеравши све узе оца девојчиног и матер и који беху с Њим, и уђе где лежаше девојка. 
И узевши девојку за руку рече јој: Талита куми, које значи: Девојко, теби говорим, устани. 
И одмах уста девојка и хођаше; а беше од дванаест година. И зачудише се чудом великим. 
И запрети им врло да нико не дозна за то, и рече: Подајте јој нек једе. 
