Дела апостолска.
11.
А чуше и апостоли и браћа који беху у Јудеји да и незнабошци примише реч Божју. 
И кад изиђе Петар у Јерусалим, препираху се с њим који беху из обрезања, 
говорећи: Ушао си к људима који нису обрезани, и јео си с њима. 
А Петар почевши казиваше им редом говорећи: 
Ја бејах у граду Јопи на молитви, и дошавши изван себе видех утвару, где силази суд некакав као велико платно на четири рогља и спушта се с неба, и дође до преда ме. 
Погледавши у њ опазих и видех четвороножна земаљска, и звериње и бубине и птице небеске. 
А чух глас који ми говори: Устани, Петре! Покољи и поједи. 
А ја рекох: Нипошто Господе! Јер ништа погано и нечисто никад не уђе у уста моја. 
А глас ми одговори другом с неба говорећи: Шта је Бог очистио ти не погани. 
А ово би трипут; и узе се опет све на небо. 
И гле, одмах три човека сташе пред кућом у којој бејах, послани из Ћесарије к мени. 
А Дух ми рече да идем с њима не премишљајући ништа. А дођоше са мном и ово шест браће, и уђосмо у кућу човекову. 
И каза нам како виде анђела у кући својој који је стао и казао му: Пошљи људе у Јопу и дозови Симона прозваног Петра, 
који ће ти казати речи којима ћеш се спасти ти и сав дом твој. 
А кад ја почех говорити сиђе Дух Свети на њих, као и на нас у почетку. 
Онда се опоменух речи Господње како говораше: Јован је крстио водом, а ви ћете се крстити Духом Светим. 
Кад им дакле Бог даде једнак дар као и нама који верујемо Господа свог Исуса Христа; ја ко бејах да би могао забранити Богу? 
А кад чуше ово, умукоше, и хваљаху Бога говорећи: Дакле и незнабошцима Бог даде покајање за живот. 
А они што се расејаше од невоље која поста за Стефана, прођоше тја до Финикије и Кипра и Антиохије, ником не говорећи реч до самим Јеврејима. 
А неки од њих беху Кипрани и Киринци, који ушавши у Антиохију говораху Грцима проповедајући јеванђеље о Господу Исусу. 
И беше рука Божија с њима; и много их вероваше и обратише се ка Господу. 
А дође реч о њима до ушију цркве која беше у Јерусалиму; и послаше Варнаву да иде тја до Антиохије; 
који дошавши и видевши благодат Божју, обрадова се, и мољаше све да тврдим срцем остану у Господу; 
јер беше човек благ и пун Духа Светог и вере. И обрати се многи народ ка Господу. 
Варнава, пак, изиђе у Тарс да тражи Савла; и кад га нађе, доведе га у Антиохију. 
И они се целу годину састајаше онде с црквом, и учише многи народ; и најпре у Антиохији назваше ученике хришћанима. 
А у те дане сиђоше из Јерусалима пророци у Антиохију. 
И уставши један од њих, по имену Агав, објави глад велику која хтеде бити по васионом свету; који и би за Клаудија ћесара. 
А од ученика одреди сваки колико који могаше да пошаљу у помоћ браћи која живљаху у Јудеји. 
Које и учинише пославши старешинама преко руке Варнавине и Савлове. 
