2. Цареви.
25.
И тако девете године његовог царовања, десетог месеца десетог дана дође Навуходоносор, цар вавилонски са свом војском својом на Јерусалим, и стадоше у логор под њим, и начинише опкопе око њега. 
И град би опкољен до једанаесте године царовања Седекијиног. 
И деветог дана месеца четвртог поста велика глад у граду, те народ земаљски немаше хлеба. 
Тада град би проваљен, а војници сви побегоше ноћу на врата између два зида уз врт царев; а Халдеји беху свуда око града; и цар отиде путем к пустињи. 
Али војска халдејска потера цара, и стигоше га у пољу јерихонском, а сва војска што беше с њим разбеже се од њега. 
И ухватише цара, и одведоше га к цару вавилонском у Ривлу, и онде му судише. 
И синове Седекијине поклаше на његове очи, па онда Седекији ископаше очи, и свезаше га у два ланца бронзана, и одведоше га у Вавилон. 
А седмог дана петог месеца године деветнаесте царовања Навуходоносора, цара вавилонског дође у Јерусалим Невузардан заповедник стражарски, слуга цара вавилонског. 
И попали дом Господњи и дом царски и све домове у Јерусалиму; све велике куће попали огњем. 
И зидове јерусалимске унаоколо развали сва војска халдејска, која беше са заповедником стражарским. 
А остатак народа што оста у граду, и пребеге што пребегоше к цару вавилонском, и остали прости народ одведе Навузардан, заповедник стражарски. 
Само од сиромаха у земљи остави заповедник стражарски који ће бити виноградари и ратари. 
И ступове бронзане што беху у дому Господњем, и подножја, и море бронзано које беше у дому Господњем, изломише Халдејци, и бронзу од њих однесоше у Вавилон. 
И лонце и лопате и виљушке и кадионице и све судове бронзане којима служаху, узеше, 
и клешта и котлиће, шта год беше златно и шта год беше сребрно, узе заповедник стражарски, 
два ступа, једно море и подножја, што начини Соломун за дом Господњи; не беше мере бронзи од свих тих судова; 
осамнаест лаката беше висок један ступ, и озго на њему беше оглавље бронзано, и оглавље беше високо три лакта, и плетенице и шипци око оглавља, све од бронзе; такав беше и други ступ с плетеницом. 
Узе заповедник стражарски и Серају првог свештеника и Софонију другог свештеника, и три вратара. 
А из града узе једног дворанина, који беше над војницима и пет људи који стајаху пред царем, који се нађоше у граду, и првог писара војничког, који пописиваше народ по земљи у војску, и шездесет људи из народа земаљског, који се нађоше у граду. 
Узе их Невузардан, заповедник стражарски, и одведе к цару вавилонском у Ривлу. 
А цар их вавилонски поби и погуби у Ривли у земљи ематској. Тако би пресељен Јуда из земље своје. 
А над народом који оста у земљи Јудиној, који остави Навуходоносор цар вавилонски, над њим постави Годолију, сина Ахикама, сина Сафановог. 
А кад чуше све војводе и људи њихови да је цар вавилонски поставио Годолију, дођоше ка Годолији у Миспу, на име: Исмаило син Нетанијин, и Јоанан син Каријајев и Сераја син Тануметов из Нетофата, и Јазанија син Махатов, они и људи њихови. 
И Годолија се закле њима и људима њиховим и рече: Не бојте се службе Халдејима; седите у земљи и служите цару вавилонском, и биће вам добро. 
Али седмог месеца дође Исмаило, син Нетаније сина Елисамовог, рода царског, и десет људи с њим, и убише Годолију, те погибе; тако и Јудеје и Халдеје који беху с њим у Миспи. 
Тада се подиже сав народ, мало и велико, и војводе, те отидоше у Мисир, јер се побојаше Халдеја. 
А тридесет седме године откако се зароби Јоахин, цар Јудин, дванаестог месеца, двадесет седмог дана Евил-Меродах цар вавилонски исте године зацаривши се извади из тамнице Јоахина, цара Јудиног. 
И лепо говори с њим, и намести му престо више престола других царева који беху код њега у Вавилону. 
И промени му хаљине тамничке, и он јеђаше свагда с њим свега века свог. 
И храна му се једнако даваше од цара сваки дан свега века његовог до смрти његове. 
