\NormalFont\ShortTitle{Књига о Јову}

{\MT Књига о Јову



\par }\ChapOne{1}{\SH Богатство праведног Јова. Његова стрпљивост у тешким искушењима.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Беше човек у земљи Узу по имену Јов; и тај човек беше добар и праведан, и бојаше се Бога, и уклањаше се ода зла.

\VS{2}И роди му се седам синова и три кћери.

\VS{3}И имаше стоке седам хиљада оваца и три хиљада камила и пет стотина јармова волова и пет стотина магарица, и чељади веома много; и беше тај човек највећи од свих људи на истоку.

\VS{4}И синови његови састајаху се и даваху гозбе код куће, сваки свог дана, и слаху те позиваху три сестре своје да једу и пију с њима.

\VS{5}И кад би се обредили гозбом, пошиљаше Јов и освећиваше их, и устајући рано приношаше жртве паљенице према броју свих њих; јер говораше Јов: Може бити да су се огрешили синови моји и похулили на Бога у срцу свом. Тако чињаше Јов сваки пут.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{6}А један дан дођоше синови Божји да стану пред Господом, а међу њих дође и Сотона.

\VS{7}И Господ рече Сотони: Од куда идеш? А Сотона одговори Господу и рече: Проходих земљу и обилазих.

\VS{8}И рече Господ Сотони: Јеси ли видео слугу мог Јова? Нема онаквог човека на земљи, доброг и праведног, који се боји Бога и уклања се ода зла.

\VS{9}А Сотона одговори Господу и рече: Еда ли се узалуд Јов боји Бога?

\VS{10}Ниси ли га Ти оградио и кућу његову и све што има свуда унаоколо? Дело руку његових благословио си, и стока се његова умножила на земљи.

\VS{11}Али пружи руку своју и дотакни се свега што има, псоваће те у очи.

\VS{12}А Господ рече Сотони: Ево, све што има нека је у твојој руци; само на њега не дижи руке своје. И отиде Сотона од Господа.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{13}А један дан кад синови његови и кћери његове јеђаху и пијаху вино у кући брата свог најстаријег,

\VS{14}дође гласник Јову и рече: Волови ораху и магарице пасаху покрај њих,

\VS{15}а Савеји ударише и отеше их, и побише момке оштрим мачем; и само ја један утекох да ти јавим.

\VS{16}Док овај још говораше, дође други и рече: Огањ Божји спаде с неба и спали овце и момке, и прождре их; и само ја један утекох да ти јавим.

\VS{17}Докле овај још говораше, дође други и рече: Халдејци у три чете ударише на камиле и отеше их, и побише момке оштрим мачем; и само ја један утекох да ти јавим.

\VS{18}Докле овај још говораше, дође други и рече: Синови твоји и кћери твоје јеђаху и пијаху вино у кући брата свог најстаријег;

\VS{19}а то ветар велик дође испреко пустиње и удари у четири угла од куће, те паде на децу и погибоше; и само ја један утекох да ти јавим.


\par }{\PP \VS{20}Тада уста Јов и раздре плашт свој, и остриже главу, и паде на земљу и поклони се,

\VS{21}и рече: Го сам изашао из утробе матере своје, го ћу се и вратити онамо. Господ даде, Господ узе, да је благословено име Господње.


\par }{\PP \VS{22}Уза све то не сагреши Јов, нити рече безумља за Бога.




\par }\Chap{2}{\SH Сотона опет оптужује Јова пред Господом. Јова сналази болест; вређа га жена; походе га три пријатеља.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Опет један дан дођоше синови Божји да стану пред Господом, а дође и Сотона међу њих да стане пред Господом.

\VS{2}И Господ рече Сотони: Од куда идеш? А Сотона одговори Господу и рече: Проходих земљу и обилазих.

\VS{3}И рече Господ Сотони: Јеси ли видео слугу мог Јова? Нема онаквог човека на земљи, доброг и праведног, који се боји Бога и уклања се ода зла, и још се држи доброте своје, премда си ме наговорио, те га упропастих низашта.

\VS{4}А Сотона одговори Господу и рече: Кожа за кожу, и све што човек има даће за душу своју.

\VS{5}Него пружи руку своју и дотакни се костију његових и меса његовог, псоваће те у очи.

\VS{6}А Господ рече Сотони: Ево ти га у руке; али му душу чувај.


\par }{\PP \VS{7}И сотона отиде од Господа, и удари Јова злим приштем од пете до темена,

\VS{8}те он узе цреп па се стругаше, и сеђаше у пепелу.


\par }{\PP \VS{9}И рече му жена: Хоћеш ли се још држати доброте своје? Благослови Бога, па умри.

\VS{10}А он јој рече: Говориш као луда жена; добро смо примали од Бога, а зла зар нећемо примати? Уза све то не сагреши Јов уснама својим.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{11}А три пријатеља Јовова чуше за све зло које га задеси, и дођоше сваки из свог места, Елифас Теманац и Вилдад Сушанин и Софар Намаћанин, договорише се да дођу да га пожале и потеше.

\VS{12}И подигавши очи своје издалека не познаше га; тада подигоше глас свој и стадоше плакати и раздреше сваки свој плашт и посуше се прахом по глави бацајући га у небо.

\VS{13}И сеђаху код њега на земљи седам дана и седам ноћи, и ниједан му не проговори речи, јер виђаху да је бол врло велик.




\par }\Chap{3}{\SH Јовово јадање.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Потом отвори уста своја Јов и стаде клети дан свој.

\VS{2}И проговоривши Јов рече:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{3}Не било дана у који се родих,

\par }{\QB и ноћи у којој рекоше: Роди се детић!


\par }{\Q \VS{4}Био тај дан тама,

\par }{\QB не гледао га Бог озго,

\par }{\QB и не осветљавала га светлост!


\par }{\Q \VS{5}Мрак га запрзнио и сен смртни,

\par }{\QB облак га обастирао,

\par }{\QB био страшан као најгори дани!


\par }{\Q \VS{6}Ноћ ону освојила тама,

\par }{\QB не радовала се међу данима годишњим,

\par }{\QB не бројала се у месеце!


\par }{\Q \VS{7}Гле, ноћ она била пуста,

\par }{\QB певања не било у њој!


\par }{\Q \VS{8}Клели је који куну дане,

\par }{\QB који су готови пробудити крокодила!


\par }{\Q \VS{9}Потамнеле звезде у сумрачје њено,

\par }{\QB чекала видело и не дочекала га,

\par }{\QB и не видела зори трепавица;


\par }{\Q \VS{10}Што ми није затворила врата од утробе

\par }{\QB и није сакрила муку од мојих очију.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{11}Зашто не умрех у утроби?

\par }{\QB Не издахнух излазећи из утробе?


\par }{\Q \VS{12}Зашто ме прихватише колена?

\par }{\QB Зашто сисе, да сем?


\par }{\Q \VS{13}Јер бих сада лежао и почивао;

\par }{\QB спавао бих, и био бих миран,


\par }{\Q \VS{14}С царевима и саветницима земаљским,

\par }{\QB који зидаше себи пустолине,


\par }{\Q \VS{15}Или с кнезовима,

\par }{\QB који имаше злата, и куће своје пунише сребра.


\par }{\Q \VS{16}Или зашто не бих као недоношче сакривено,

\par }{\QB као дете које не угледа видела?


\par }{\Q \VS{17}Онде безбожници престају досађивати,

\par }{\QB и онде почивају изнемогли,


\par }{\Q \VS{18}И сужњи се одмарају

\par }{\QB и не чују глас настојников.


\par }{\Q \VS{19}Мали и велики онде је,

\par }{\QB и роб слободан од свог господара.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{20}Зашто се даје видело невољнику

\par }{\QB и живот онима који су тужног срца,


\par }{\Q \VS{21}Који чекају смрт а ње нема,

\par }{\QB и траже је већма него закопано благо,


\par }{\Q \VS{22}Који играју од радости

\par }{\QB и веселе се кад нађу гроб?


\par }{\Q \VS{23}Човеку, коме је пут сакривен

\par }{\QB и ког је Бог затворио одсвуда?


\par }{\Q \VS{24}Јер пре јела мог долази уздах мој,

\par }{\QB и као вода разлива се јаук мој.


\par }{\Q \VS{25}Јер чега се бојах дође на мене,

\par }{\QB и чега се страшах задеси ме.


\par }{\Q \VS{26}Не почивах нити имах мира нити се одмарах,

\par }{\QB и опет дође страхота.




\par }\Chap{4}{\SH Елифасов први говор. Бог не кажњава правога.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Тада одговори Елифас Теманац и рече:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{2}Ако ти проговоримо, да ти неће бити досадно?

\par }{\QB Али ко би се могао уздржати да не говори?


\par }{\Q \VS{3}Гле, учио си многе,

\par }{\QB и руке изнемогле крепио си;


\par }{\Q \VS{4}Речи су твоје подизале оног који падаше,

\par }{\QB и утврђивао си колена која клецаху.


\par }{\Q \VS{5}А сада кад дође на тебе, клонуо си;

\par }{\QB кад се тебе дотаче, смео си се.


\par }{\Q \VS{6}Није ли побожност твоја била уздање твоје?

\par }{\QB И доброта путева твојих надање твоје?


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{7}Опомени се, ко је прав погинуо,

\par }{\QB и где су праведни истребљени?


\par }{\Q \VS{8}Како сам ја видео, који ору муку и сеју невољу,

\par }{\QB то и жању.


\par }{\Q \VS{9}Од дихања Божијег гину,

\par }{\QB и од даха ноздрва Његових нестаје их.


\par }{\Q \VS{10}Рика лаву, и глас љутом лаву

\par }{\QB и зуби лавићима сатиру се.


\par }{\Q \VS{11}Лав гине немајући лова,

\par }{\QB и лавићи расипају се.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{12}Још дође тајно до мене реч,

\par }{\QB и ухо моје дочу је мало.


\par }{\Q \VS{13}У мислима о ноћним утварама,

\par }{\QB кад тврд сан пада на људе,


\par }{\Q \VS{14}Страх подузе ме и дрхат,

\par }{\QB од ког устрепташе све кости моје,


\par }{\Q \VS{15}И дух прође испред мене,

\par }{\QB и длаке на телу мом накострешише се.


\par }{\Q \VS{16}Стаде, али му не познах лица;

\par }{\QB прилика беше пред очима мојим,

\par }{\QB и ћутећи чух глас:


\par }{\Q \VS{17}Еда ли је човек праведнији од Бога?

\par }{\QB Еда ли је човек чистији од Творца свог?


\par }{\Q \VS{18}Гле, слугама својим не верује,

\par }{\QB и у анђела својих налази недостатака;


\par }{\Q \VS{19}А камоли у оних који стоје у кућама земљаним,

\par }{\QB којима је темељ на праху

\par }{\QB и сатиру се брже него мољац.


\par }{\Q \VS{20}Од јутра до вечера сатру се,

\par }{\QB и нестане их навек да нико и не опази.


\par }{\Q \VS{21}Слава њихова не пролази ли с њима?

\par }{\QB Умиру, али не у мудрости.




\par }\Chap{5}{\SH Наставак: Безбожник пропада; који се клања Господу, избавља се.
\par }
{\Q \VerseOne{1}Зови; хоће ли ти се ко одазвати?

\par }{\QB И коме ћеш се између светих обратити?


\par }{\Q \VS{2}Доиста безумног убија гнев,

\par }{\QB и лудог усмрћује срдња.


\par }{\Q \VS{3}Ја видех безумника где се укоренио;

\par }{\QB али одмах проклех стан његов.


\par }{\Q \VS{4}Синови су његови далеко од спасења

\par }{\QB и сатиру се на вратима а нема ко да избави.


\par }{\Q \VS{5}Летину његову једе гладни

\par }{\QB и испред трња купи је,

\par }{\QB и лупеж ждере благо њихово.


\par }{\Q \VS{6}Јер мука не излази из праха

\par }{\QB нити невоља из земље ниче.


\par }{\Q \VS{7}Него се човек рађа на невољу,

\par }{\QB као што искре из угљевља узлећу у вис.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{8}Али ја бих Бога тражио,

\par }{\QB и пред Бога бих изнео ствар своју,


\par }{\Q \VS{9}Који чини ствари велике и неиспитиве,

\par }{\QB дивне, којима нема броја;


\par }{\Q \VS{10}Који спушта дажд на земљу

\par }{\QB и шаље воду на поља;


\par }{\Q \VS{11}Који подиже понижене,

\par }{\QB и жалосне узвишује к спасењу;


\par }{\Q \VS{12}Који расипа мисли лукавих

\par }{\QB да руке њихове не сврше ништа;


\par }{\Q \VS{13}Који хвата мудре у њиховом лукавству,

\par }{\QB и намеру опаких обара;


\par }{\Q \VS{14}Дању наилазе на мрак,

\par }{\QB и у подне пипају као по ноћи.


\par }{\Q \VS{15}Он избавља убогог од мача,

\par }{\QB од уста њихових

\par }{\QB и од руке силног.


\par }{\Q \VS{16}Тако има надања сиромаху,

\par }{\QB а злоћа затискује уста своја.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{17}Гле, благо човеку кога Бог кара;

\par }{\QB и зато не одбацуј карање Свемогућег.


\par }{\Q \VS{18}Јер Он задаје ране, и завија;

\par }{\QB Он удара, и руке Његове исцељују.


\par }{\Q \VS{19}Из шест невоља избавиће те;

\par }{\QB ни у седмој неће те се зло дотаћи.


\par }{\Q \VS{20}У глади избавиће те од смрти

\par }{\QB и у рату од мача.


\par }{\Q \VS{21}Кад језик шиба, бићеш сакривен,

\par }{\QB нити ћеш се бојати пустоши кад дође.


\par }{\Q \VS{22}Смејаћеш се пустоши и глади,

\par }{\QB нити ћеш се бојати зверја земаљског.


\par }{\Q \VS{23}Јер ћеш с камењем пољским бити у вери,

\par }{\QB и зверје ће пољско бити у миру с тобом.


\par }{\Q \VS{24}И видећеш да је мир у шатору твом,

\par }{\QB кућићеш кућу своју и нећеш се преварити.


\par }{\Q \VS{25}Видећеш како ће ти се умножити семе твоје,

\par }{\QB и пород ће твој бити као трава на земљи.


\par }{\Q \VS{26}Стар ћеш отићи у гроб

\par }{\QB као што се жито сноси у стог у своје време.


\par }{\Q \VS{27}Ето, разгледасмо то, тако је;

\par }{\QB послушај и разуми.




\par }\Chap{6}{\SH Јов правда своје јадиковање и пребацује пријатељима што су немилостиви.
\par }
{\PP \VerseOne{1}А Јов одговори и рече:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{2}О да би се добро измерили јади моји,

\par }{\QB и заједно се невоља моја метнула на мерила!


\par }{\Q \VS{3}Претегла би песак морски;

\par }{\QB зато ми и речи недостаје.


\par }{\Q \VS{4}Јер су стреле Свемогућег у мени,

\par }{\QB отров њихов испија ми дух,

\par }{\QB страхоте Божје ударају на ме.


\par }{\Q \VS{5}Риче ли дивљи магарац код траве?

\par }{\QB Муче ли во код пиће своје?


\par }{\Q \VS{6}Једе ли се бљутаво без соли?

\par }{\QB Има ли сласти у биоцу од јајца?


\par }{\Q \VS{7}Чега се душа моја није хтела дотакнути,

\par }{\QB то ми је јело у невољи.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{8}О да би ми се испунила молба,

\par }{\QB и да би ми Бог дао шта чекам!


\par }{\Q \VS{9}И да би Бог хтео сатрти ме,

\par }{\QB да би махнуо руком својом, и истребио ме!


\par }{\Q \VS{10}Јер ми је још утеха,

\par }{\QB ако и горим од бола нити ме жали,

\par }{\QB што нисам тајио речи Светог.


\par }{\Q \VS{11}Каква је сила моја да бих претрпео?

\par }{\QB Какав ли је крај мој да бих продужио живот свој?


\par }{\Q \VS{12}Је ли сила моја камена сила?

\par }{\QB Је ли тело моје од бронзе?


\par }{\Q \VS{13}Има ли још помоћи у мене?

\par }{\QB И није ли далеко од мене шта би ме придржало?


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{14}Несрећноме треба милост пријатеља његовог,

\par }{\QB али је он оставио страх Свемогућег.


\par }{\Q \VS{15}Браћа моја изневерише као поток,

\par }{\QB као бујни потоци прођоше,


\par }{\Q \VS{16}Који су мутни од леда,

\par }{\QB у којима се сакрива снег;


\par }{\Q \VS{17}Кад се откраве, отеку;

\par }{\QB кад се загреју, нестане их с места њихових.


\par }{\Q \VS{18}Тамо амо сврћу од путева својих,

\par }{\QB иду у ништа и губе се.


\par }{\Q \VS{19}Путници из Теме погледаху,

\par }{\QB који иђаху у Севу уздаху се у њих;


\par }{\Q \VS{20}Али се постидеше што се поуздаше у њих,

\par }{\QB дошавши до њих осрамотише се.


\par }{\Q \VS{21}Тако и ви постасте ништа;

\par }{\QB видесте погибао моју, и страх вас је.


\par }{\Q \VS{22}Еда ли сам вам рекао:

\par }{\QB Дајте ми,

\par }{\QB или од блага свог поклоните ми;


\par }{\Q \VS{23}Или избавите ме из руке непријатељеве,

\par }{\QB и из руке насилничке искупите ме?


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{24}Поучите ме, и ја ћу ћутати;

\par }{\QB и у чему сам погрешио, обавестите ме.


\par }{\Q \VS{25}Како су јаке речи истините!

\par }{\QB Али шта ће укор ваш?


\par }{\Q \VS{26}Мислите ли да ће речи укорити,

\par }{\QB и да је говор човека без надања ветар?


\par }{\Q \VS{27}И на сироту нападате,

\par }{\QB и копате јаму пријатељу свом.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{28}Зато сада погледајте ме,

\par }{\QB и видите лажем ли пред вама.


\par }{\Q \VS{29}Прегледајте, да не буде неправде;

\par }{\QB прегледајте, ја сам прав у том.


\par }{\Q \VS{30}Има ли неправде на језику мом?

\par }{\QB Не разбира ли грло моје зла?




\par }\Chap{7}{\SH Наставак: Јов се моли Богу или да се смилује на њ или да учини крај његовом животу.
\par }
{\Q \VerseOne{1}Није ли човек на војсци на земљи?

\par }{\QB А дани његови нису ли као дани надничарски?


\par }{\Q \VS{2}Као што слуга уздише за сеном

\par }{\QB и као што надничар чека да сврши,


\par }{\Q \VS{3}Тако су мени дати у наследство месеци залудни

\par }{\QB и ноћи мучне одређене ми.


\par }{\Q \VS{4}Кад легнем, говорим: Кад ћу устати?

\par }{\QB И кад ће проћи ноћ?

\par }{\QB И ситим се преврћући се до сванућа.


\par }{\Q \VS{5}Тело је моје обучено у црве и у груде земљане,

\par }{\QB кожа моја пуца и рашчиња се.


\par }{\Q \VS{6}Дани моји бржи бише од чунка,

\par }{\QB и прођоше без надања.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{7}Опомени се да је мој живот ветар,

\par }{\QB да око моје неће више видети добра,


\par }{\Q \VS{8}Нити ће ме видети око које ме је виђало;

\par }{\QB и твоје очи кад погледају на ме, мене неће бити.


\par }{\Q \VS{9}Као што се облак разилази и нестаје га,

\par }{\QB тако ко сиђе у гроб, неће изаћи,


\par }{\Q \VS{10}Неће се више вратити кући својој,

\par }{\QB нити ће га више познати место његово.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{11}Зато ја нећу бранити устима својим,

\par }{\QB говорићу у тузи духа свог,

\par }{\QB нарицати у јаду душе своје.


\par }{\Q \VS{12}Еда ли сам море или кит,

\par }{\QB те си наместио стражу око мене?


\par }{\Q \VS{13}Кад кажем: Потешиће ме одар мој,

\par }{\QB постеља ће ми моја олакшати тужњаву,


\par }{\Q \VS{14}Тада ме страшиш снима

\par }{\QB и препадаш ме утварама,


\par }{\Q \VS{15}Те душа моја воли бити удављена,

\par }{\QB воли смрт него кости моје.


\par }{\Q \VS{16}Додијало ми је; нећу до века живети;

\par }{\QB прођи ме се; јер су дани моји таштина.


\par }{\Q \VS{17}Шта је човек да га много цениш

\par }{\QB и да мариш за њ?


\par }{\Q \VS{18}Да га походиш свако јутро,

\par }{\QB и сваки час кушаш га?


\par }{\Q \VS{19}Кад ћеш се одвратити од мене

\par }{\QB и пустити ме да прогутам пљуванку своју?


\par }{\Q \VS{20}Згрешио сам; шта ћу Ти чинити, о чувару људски?

\par }{\QB Зашто си ме метнуо себи за белегу, те сам себи на тегобу?


\par }{\Q \VS{21}Зашто ми не опростиш грех мој

\par }{\QB и не уклониш моје безакоње?

\par }{\Q Јер ћу сад лећи у прах,

\par }{\QB и кад ме потражиш, мене неће бити.




\par }\Chap{8}{\SH Вилдадов први говор: само је покајање за Јова пут срећи; безбожници пропадају.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Тада одговори Вилдад Сушанин и рече:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{2}Докле ћеш тако говорити?

\par }{\QB И речи уста твојих докле ће бити као силан ветар?


\par }{\Q \VS{3}Еда ли Бог криво суди?

\par }{\QB Или Свемогући изврће правду?


\par }{\Q \VS{4}Што су синови твоји згрешили Њему,

\par }{\QB зато их је дао безакоњу њиховом.


\par }{\Q \VS{5}А ти да потражиш Бога

\par }{\QB и помолиш се Свемогућем,


\par }{\Q \VS{6}Ако си чист и прав, заиста ће се пренути за те

\par }{\QB и честит ће учинити праведан стан твој;


\par }{\Q \VS{7}И почетак ће твој бити мален,

\par }{\QB а последак ће ти бити врло велик.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{8}Јер питај пређашњи нараштај,

\par }{\QB и настани да разабереш од отаца њихових;


\par }{\Q \VS{9}Јер смо ми јучерашњи, и не знамо ништа,

\par }{\QB јер су наши дани на земљи сен.


\par }{\Q \VS{10}Неће ли те они научити?

\par }{\QB Неће ли ти казати и из срца свог изнети речи?


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{11}Ниче ли сита без влаге?

\par }{\QB Расте ли рогоз без воде?


\par }{\Q \VS{12}Док се још зелени, док се не покоси,

\par }{\QB суши се пре сваке траве.


\par }{\Q \VS{13}Такве су стазе свих који заборављају Бога,

\par }{\QB и надање лицемерово пропада.


\par }{\Q \VS{14}Његово се надање подлама и

\par }{\QB уздање је његово кућа паукова;


\par }{\Q \VS{15}Наслони се на кућу своју,

\par }{\QB али она не стоји тврдо;

\par }{\Q ухвати се за њу,

\par }{\QB али се она не може одржати.


\par }{\Q \VS{16}Зелени се на сунцу,

\par }{\QB и у врх врта његовог пружају се огранци његови;


\par }{\Q \VS{17}Жиле његове заплећу се код извора,

\par }{\QB и на месту каменитом шири се;


\par }{\Q \VS{18}Али кад се ишчупа из места свог,

\par }{\QB оно га се одриче: Нисам те видело.


\par }{\Q \VS{19}Ето, то је радост од његова пута;

\par }{\QB а из праха ниче други.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{20}Гле, Бог не одбацује доброг,

\par }{\QB али не прихвата за руку зликовца.


\par }{\Q \VS{21}Још ће напунити уста твоја смеха

\par }{\QB и усне твоје попевања.


\par }{\Q \VS{22}Ненавидници твоји обући ће се у срамоту,

\par }{\QB и шатора безбожничког неће бити.




\par }\Chap{9}{\SH Јовов други говор: са Свемогућим се не може нико препирати.
\par }
{\PP \VerseOne{1}А Јов одговори и рече:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{2}Заиста, знам да је тако;

\par }{\QB јер како би могао човек бити прав пред Богом?


\par }{\Q \VS{3}Ако би се хтео прети с Њим,

\par }{\QB не би Му могао одговорити од хиљаде на једну.


\par }{\Q \VS{4}Мудар је срцем и јак снагом;

\par }{\QB ко се је опро Њему и био срећан?


\par }{\Q \VS{5}Он премешта горе, да нико и не опази;

\par }{\QB превраћа их у гневу свом;


\par }{\Q \VS{6}Он креће земљу с места њеног

\par }{\QB да јој се ступови дрмају;


\par }{\Q \VS{7}Он кад запрети сунцу, не излази;

\par }{\QB Он запечаћава звезде;


\par }{\Q \VS{8}Он разапиње небо сам,

\par }{\QB и гази по валима морским;


\par }{\Q \VS{9}Он је начинио звезде

\par }{\QB кола и штапе и влашиће и друге југу у дну;


\par }{\Q \VS{10}Он чини ствари велике и неиспитиве и дивне,

\par }{\QB којима нема броја.


\par }{\Q \VS{11}Гле, иде мимо мене, а ја не видим;

\par }{\QB прође, а ја га не опазим.


\par }{\Q \VS{12}Гле, кад ухвати, ко ће Га нагнати да врати?

\par }{\QB Ко ће Му казати: Шта радиш?


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{13}Бог не устеже гнева свог,

\par }{\QB падају пода Њ охоли помоћници.


\par }{\Q \VS{14}А како би Му ја одговарао

\par }{\QB и бирао речи против Њега?


\par }{\Q \VS{15}Да сам и прав, нећу Му се одговорити,

\par }{\QB ваља да се молим судији свом.


\par }{\Q \VS{16}Да Га зовем и да ми се одзове,

\par }{\QB још не могу веровати да је чуо глас мој.


\par }{\Q \VS{17}Јер ме је вихором сатро

\par }{\QB и задао ми много рана низашта.


\par }{\Q \VS{18}Не да ми да одахнем,

\par }{\QB него ме сити горчинама.


\par }{\Q \VS{19}Ако је на силу, гле, Он је најсилнији;

\par }{\QB ако на суд, ко ће ми сведочити?


\par }{\Q \VS{20}Да се правдам, моја ће ме уста осудити;

\par }{\QB да сам добар, показаће да сам неваљао.


\par }{\Q \VS{21}Ако сам добар, нећу знати за то;

\par }{\QB омрзао ми је живот мој.


\par }{\Q \VS{22}Свеједно је;

\par }{\QB зато рекох: и доброг и безбожног Он потире.


\par }{\Q \VS{23}Кад би још убио бич наједанпут!

\par }{\QB Али се смеје искушавању правих.


\par }{\Q \VS{24}Земља се даје у руке безбожнику;

\par }{\QB лице судија њених заклања;

\par }{\QB ако не Он, да ко?


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{25}Али дани моји бише бржи од гласника;

\par }{\QB побегоше, не видеше добра.


\par }{\Q \VS{26}Прођоше као брзе лађе,

\par }{\QB као орао кад лети за храну.


\par }{\Q \VS{27}Ако кажем: Заборавићу тужњаву своју,

\par }{\QB оставићу гнев свој и окрепићу се;


\par }{\Q \VS{28}Страх ме је од свих мука мојих,

\par }{\QB знам да ме нећеш оправдати.


\par }{\Q \VS{29}Бићу крив;

\par }{\QB зашто бих се мучио узалуд?


\par }{\Q \VS{30}Да се измијем водом снежницом,

\par }{\QB и да очистим сапуном руке своје,


\par }{\Q \VS{31}Тада ћеш ме замочити у јаму

\par }{\QB да се гаде на ме моје хаљине.


\par }{\Q \VS{32}Јер није човек као ја

\par }{\QB да Му одговарам,

\par }{\QB да идем с Њим на суд;


\par }{\Q \VS{33}Нити има међу нама кмета

\par }{\QB да би ставио руку своју међу нас двојицу.


\par }{\Q \VS{34}Нека одмакне од мене прут свој,

\par }{\QB и страх Његов нека ме не страши;


\par }{\Q \VS{35}Тада ћу говорити, и нећу Га се бојати;

\par }{\QB јер овако не знам за себе.




\par }\Chap{10}{\SH Наставак: Јов јадикује.
\par }
{\Q \VerseOne{1}Додијао је души мојој живот мој;

\par }{\QB пустићу од себе тужњаву своју,

\par }{\QB говорићу у јаду душе своје.


\par }{\Q \VS{2}Рећи ћу Богу: Немој ме осудити;

\par }{\QB кажи ми зашто се преш са мном.


\par }{\Q \VS{3}Је ли Ти мило да чиниш силу,

\par }{\QB да одбацујеш дело руку својих

\par }{\QB и савет безбожнички обасјаваш?


\par }{\Q \VS{4}Јесу ли у Тебе очи телесне?

\par }{\QB Видиш ли као што види човек?


\par }{\Q \VS{5}Јесу ли дани твоји као дани човечији,

\par }{\QB и године твоје као век људски,


\par }{\Q \VS{6}Те истражујеш моје безакоње

\par }{\QB и за грех мој разбираш?


\par }{\Q \VS{7}Ти знаш да нисам крив,

\par }{\QB и нема никога ко би избавио из Твоје руке.


\par }{\Q \VS{8}Твоје су ме руке створиле и начиниле,

\par }{\QB и Ти ме одсвуда потиреш.


\par }{\Q \VS{9}Опомени се да си ме као од кала начинио,

\par }{\QB и опет ћеш ме у прах обратити.


\par }{\Q \VS{10}Ниси ли ме као млеко слио

\par }{\QB и као сир усирио ме?


\par }{\Q \VS{11}Навукао си на ме кожу и месо,

\par }{\QB и костима и жилама сплео си ме.


\par }{\Q \VS{12}Животом и милошћу даривао си ме;

\par }{\QB и старање Твоје чувало је дух мој.


\par }{\Q \VS{13}И сакрио си то у срцу свом;

\par }{\QB али знам да је у Тебе.


\par }{\Q \VS{14}Ако сам згрешио, опазио си ме,

\par }{\QB и ниси ме опростио безакоња мог.


\par }{\Q \VS{15}Ако сам скривио, тешко мени!

\par }{\Q Ако ли сам прав, не могу подигнути главе,

\par }{\QB пун срамоте и видећи муку своју.


\par }{\Q \VS{16}И ако се подигне,

\par }{\QB гониш ме као лав,

\par }{\QB и опет чиниш чудеса на мени.


\par }{\Q \VS{17}Понављаш сведочанства своја против мене,

\par }{\QB и умножаваш гнев свој на ме;

\par }{\QB војске једне за другом излазе на ме.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{18}Зашто си ме извадио из утробе?

\par }{\QB О да умрех! Да ме ни око не виде!


\par }{\Q \VS{19}Био бих као да никада нисам био;

\par }{\QB из утробе у гроб био бих однесен.


\par }{\Q \VS{20}Није ли мало дана мојих?

\par }{\QB Престани дакле и окани ме се

\par }{\QB да се мало опоравим,


\par }{\Q \VS{21}Пре него отидем одакле се нећу вратити,

\par }{\QB у земљу тамну и у сен смртни,


\par }{\Q \VS{22}У земљу тамну као мрак

\par }{\QB и у сен смртни,

\par }{\Q где нема промене

\par }{\QB и где је видело као тама.




\par }\Chap{11}{\SH Софаров први говор: Јов има да се покори пред свезналим Богом.
\par }
{\PP \VerseOne{1}А Софар Намаћанин одговори и рече:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{2}Зар на многе речи нема одговора?

\par }{\QB Или ће човек говорљив остати прав?


\par }{\Q \VS{3}Хоће ли твоје лажи ућуткати људе?

\par }{\QB И кад се ругаш, зар те неће нико посрамити?


\par }{\Q \VS{4}Јер си рекао: Чиста је наука моја,

\par }{\QB и чист сам пред очима твојим.


\par }{\Q \VS{5}Али кад би Бог проговорио

\par }{\QB и усне своје отворио на те,


\par }{\Q \VS{6}И показао ти тајне мудрости,

\par }{\QB јер их је двојином више,

\par }{\Q познао би да те Бог кара мање

\par }{\QB него што заслужује твоје безакоње.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{7}Можеш ли ти тајне Божије докучити,

\par }{\QB или докучити савршенство Свемогућег?


\par }{\Q \VS{8}То су висине небеске,

\par }{\QB шта ћеш учинити?

\par }{\Q Дубље је од пакла,

\par }{\QB како ћеш познати?


\par }{\Q \VS{9}Дуже од земље,

\par }{\QB шире од мора.


\par }{\Q \VS{10}Да преврати, или затвори или сабере,

\par }{\QB ко ће Му бранити?


\par }{\Q \VS{11}Јер зна ништавило људско,

\par }{\QB и видећи неваљалство зар неће пазити?


\par }{\Q \VS{12}Човек безуман постаје разуман,

\par }{\QB премда се човек рађа као дивље магаре.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{13}Да ти управиш срце своје

\par }{\QB и подигнеш руке своје к Њему,


\par }{\Q \VS{14}Ако је безакоње у руци твојој, да га уклониш,

\par }{\QB и не даш да неправда буде у шаторима твојим,


\par }{\Q \VS{15}Тада ћеш подигнути лице своје без мане

\par }{\QB и стајаћеш тврдо и нећеш се бојати;


\par }{\Q \VS{16}Заборавићеш муку,

\par }{\QB као воде која протече опомињаћеш је се;


\par }{\Q \VS{17}Настаће ти време ведрије него подне,

\par }{\QB синућеш, бићеш као јутро;


\par }{\Q \VS{18}Уздаћеш се имајући надање,

\par }{\QB закопаћеш се, и мирно ћеш спавати.


\par }{\Q \VS{19}Лежаћеш, и нико те неће плашити,

\par }{\QB и многи ће ти се молити.


\par }{\Q \VS{20}Али очи ће безбожницима ишчилети,

\par }{\QB и уточишта им неће бити,

\par }{\QB и надање ће им бити издисање.




\par }\Chap{12}{\SH Јовов трећи говор: он кори надуту мудрост пријатеља и превазилази их у опису неограничене моћи Божије.
\par }
{\PP \VerseOne{1}А Јов одговори и рече:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{2}Да, ви сте људи,

\par }{\QB и с вама ће умрети мудрост.


\par }{\Q \VS{3}И ја имам срце као и ви,

\par }{\QB нити сам гори од вас;

\par }{\QB и у кога нема тога?


\par }{\Q \VS{4}На подсмех сам пријатељу свом,

\par }{\QB који кад зове Бога одазове му се;

\par }{\QB на подсмех је праведни и добри.


\par }{\Q \VS{5}Бачен је луч по мишљењу срећног

\par }{\QB онај који хоће да попузне.


\par }{\Q \VS{6}Мирне су колибе лупешке,

\par }{\QB и без страха су који гневе Бога,

\par }{\QB њима Бог даје све у руке.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{7}Запитај стоку, научиће те;

\par }{\QB или птице небеске, казаће ти.


\par }{\Q \VS{8}Или се разговори са земљом, научиће те,

\par }{\QB и рибе ће ти морске приповедити.


\par }{\Q \VS{9}Ко не зна од свега тога

\par }{\QB да је рука Господња то учинила?


\par }{\Q \VS{10}Коме је у руци душа свега живог

\par }{\QB и дух сваког тела човечијег.


\par }{\Q \VS{11}Не распознаје ли ухо речи

\par }{\QB као што грло куша јело?


\par }{\Q \VS{12}У старца је мудрост,

\par }{\QB и у дугом веку разум.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{13}У Њега је мудрост и сила,

\par }{\QB у Њега је савет и разум.


\par }{\Q \VS{14}Гле, Он разгради, и не може се опет саградити;

\par }{\QB затвори човека, и не може се отворити.


\par }{\Q \VS{15}Гле, устави воде, и пресахну;

\par }{\QB пусти их, и испреврћу земљу.


\par }{\Q \VS{16}У Њега је јачина и мудрост,

\par }{\QB Његов је који је преварен и који вара.


\par }{\Q \VS{17}Он доводи саветнике у лудило,

\par }{\QB и судије обезумљује.


\par }{\Q \VS{18}Он разрешује појас царевима,

\par }{\QB и опасује бедра њихова.


\par }{\Q \VS{19}Он доводи кнезове у лудило,

\par }{\QB и обара јаке.


\par }{\Q \VS{20}Он узима беседу речитима,

\par }{\QB и старцима узима разум.


\par }{\Q \VS{21}Он сипа срамоту на кнезове,

\par }{\QB и распасује јунаке.


\par }{\Q \VS{22}Он открива дубоке ствари испод таме,

\par }{\QB и изводи на видело сен смртни.


\par }{\Q \VS{23}Он умножава народе и затире их,

\par }{\QB расипа народе и сабира.


\par }{\Q \VS{24}Он одузима срце главарима народа земаљских,

\par }{\QB и заводи их у пустињу где нема пута,


\par }{\Q \VS{25}Да пипају по мраку без видела,

\par }{\QB и чини да тумарају као пијани.




\par }\Chap{13}{\SH Наставак: Јов опомиње своје пријатеље на правичност Божију и почиње свој говор о Господу.
\par }
{\Q \VerseOne{1}Ето, све је то видело око моје,

\par }{\QB чуло ухо моје,

\par }{\QB и разумело.


\par }{\Q \VS{2}Шта ви знате, знам и ја,

\par }{\QB нисам гори од вас.


\par }{\Q \VS{3}Ипак бих говорио са Свемогућим,

\par }{\QB и рад сам с Богом правдати се.


\par }{\Q \VS{4}Јер ви измишљате лажи,

\par }{\QB сви сте залудни лекари.


\par }{\Q \VS{5}О да бисте сасвим ћутали!

\par }{\QB Били бисте мудри.


\par }{\Q \VS{6}Чујте мој одговор,

\par }{\QB и слушајте разлоге уста мојих.


\par }{\Q \VS{7}Треба ли да говорите за Бога неправду

\par }{\QB или превару да говорите за Њ?


\par }{\Q \VS{8}Треба ли да Му гледате ко је?

\par }{\QB Треба ли да се препирете за Бога?


\par }{\Q \VS{9}Хоће ли бити добро

\par }{\QB кад вас стане испитивати?

\par }{\Q Хоћете ли Га преварити

\par }{\QB као што се вара човек?


\par }{\Q \VS{10}Заиста ће вас карати,

\par }{\QB ако тајно узгледате ко је.


\par }{\Q \VS{11}Величанство Његово неће ли вас уплашити?

\par }{\QB И страх Његов неће ли вас спопасти?


\par }{\Q \VS{12}Спомени су ваши као пепео,

\par }{\QB и ваше висине као гомиле блата.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{13}Ћутите и пустите ме да ја говорим,

\par }{\QB па нека ме снађе шта му драго.


\par }{\Q \VS{14}Зашто бих кидао месо своје својим зубима

\par }{\QB и душу своју метао у своје руке?


\par }{\Q \VS{15}Гле, да ме и убије, опет ћу се уздати у Њ,

\par }{\QB али ћу бранити путеве своје пред Њим.


\par }{\Q \VS{16}И Он ће ми бити спасење,

\par }{\QB јер лицемер неће изаћи преда Њ.


\par }{\Q \VS{17}Слушајте добро беседу моју,

\par }{\QB и нека вам уђе у уши шта ћу исказати.


\par }{\Q \VS{18}Ево, спремио сам парбу своју,

\par }{\QB знам да ћу бити прав.


\par }{\Q \VS{19}Ко ће се прети са мном?

\par }{\QB Да сад умукнем, издахнуо бих.


\par }{\Q \VS{20}Само двоје немој ми учинити,

\par }{\QB па се нећу крити од лица Твог.


\par }{\Q \VS{21}Уклони руку своју од мене,

\par }{\QB и страх Твој да ме не страши.


\par }{\Q \VS{22}Потом зови ме, и ја ћу одговарати;

\par }{\QB или ја да говорим, а Ти ми одговарај.


\par }{\Q \VS{23}Колико је безакоња и греха мојих?

\par }{\QB Покажи ми преступ мој и грех мој.


\par }{\Q \VS{24}Зашто скриваш лице своје

\par }{\QB и држиш ме за непријатеља свог?


\par }{\Q \VS{25}Хоћеш ли скршити лист који носи ветар

\par }{\QB или ћеш гонити суву сламку,


\par }{\Q \VS{26}Кад ми пишеш горчине,

\par }{\QB и дајеш ми у наследство грехе младости моје,


\par }{\Q \VS{27}И мећеш ноге моје у кладе,

\par }{\QB и пазиш на све стазе моје

\par }{\QB и идеш за мном устопце?


\par }{\Q \VS{28}А он се распада као трулина,

\par }{\QB као хаљина коју једе мољац.




\par }\Chap{14}{\SH Крај: Јов се тужи на ништавност човека и узалуд тражи утешну наду.
\par }
{\Q \VerseOne{1}Човек рођен од жене кратка је века и пун немира.


\par }{\QB \VS{2}Као цвет ниче, и одсеца се,

\par }{\QB и бежи као сен, и не остаје.


\par }{\Q \VS{3}И на таквог отвараш око своје,

\par }{\QB и мене водиш на суд са собом!


\par }{\Q \VS{4}Ко ће чисто извадити из нечиста?

\par }{\QB Нико.


\par }{\Q \VS{5}Измерени су дани његови,

\par }{\QB број месеца његових у Тебе је;

\par }{\QB поставио си му међу, преко које не може прећи.


\par }{\Q \VS{6}Одврати се од њега да почине

\par }{\QB докле не наврши као надничар дан свој.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{7}Јер за дрво има надања, ако се посече,

\par }{\QB да ће се још омладити

\par }{\QB и да неће бити без изданка;


\par }{\Q \VS{8}Ако и остари у земљи корен његов

\par }{\QB и у праху изумре пањ његов,


\par }{\Q \VS{9}Чим осети воду, опет напупи

\par }{\QB и пусти гране као присад.


\par }{\Q \VS{10}А човек умире изнемогао;

\par }{\QB и кад издахне човек, где је?


\par }{\Q \VS{11}Као кад вода отече из језера

\par }{\QB и река опадне и усахне,


\par }{\Q \VS{12}Тако човек кад легне, не устаје више;

\par }{\QB докле је небеса неће се пробудити

\par }{\QB нити ће се пренути ода сна свог.


\par }{\Q \VS{13}О да ме хоћеш у гробу сакрити

\par }{\QB и склонити ме докле не утоли гнев Твој,

\par }{\QB и да ми даш рок кад ћеш ме се опоменути!


\par }{\Q \VS{14}Кад умре човек, хоће ли оживети?

\par }{\QB Све дане времена које ми је одређено чекаћу

\par }{\QB докле ми дође промена.


\par }{\Q \VS{15}Зазваћеш, и ја ћу Ти се одазвати;

\par }{\QB дело руку својих пожелећеш.


\par }{\Q \VS{16}А сада бројиш кораке моје,

\par }{\QB и ништа не остављаш за грех мој.


\par }{\Q \VS{17}Запечаћени су у тобоцу моји преступи,

\par }{\QB и завезујеш безакоња моја.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{18}Заиста, као што гора падне и распадне се,

\par }{\QB и као што се стена одвали с места свог,


\par }{\Q \VS{19}И као што вода спира камење

\par }{\QB и поводањ односи прах земаљски,

\par }{\QB тако надање човечије обраћаш у ништа.


\par }{\Q \VS{20}Надвлађујеш га једнако, те одлази,

\par }{\QB мењаш му лице и отпушташ га.


\par }{\Q \VS{21}Ако синови његови буду у части, он не зна;

\par }{\QB ако ли у срамоти, он се не брине.


\par }{\Q \VS{22}Само тело док је жив болује,

\par }{\QB и душа његова у њему тужи.




\par }\Chap{15}{\SH Елифасов други говор: он осуђује Јовове претеране говоре и описује несрећу безбожникову.
\par }
{\PP \VerseOne{1}А Елифас Теманац одговори и рече:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{2}Хоће ли мудар човек казивати празне мисли

\par }{\QB и пунити трбух ветром источним,


\par }{\Q \VS{3}Препирући се говором који не помаже

\par }{\QB и речима које нису ни на шта?


\par }{\Q \VS{4}А ти уништаваш страх Божји

\par }{\QB и укидаш молитве к Богу.


\par }{\Q \VS{5}Јер безакоње твоје показују уста твоја,

\par }{\QB ако и јеси изабрао језик лукав.


\par }{\Q \VS{6}Осуђују те уста твоја, а не ја;

\par }{\QB и усне твоје сведоче на те.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{7}Јеси ли се ти први човек родио?

\par }{\QB Или си пре хумова саздан?


\par }{\Q \VS{8}Јеси ли тајну Божију чуо

\par }{\QB и покупио у себе мудрост?


\par }{\Q \VS{9}Шта ти знаш што ми не бисмо знали?

\par }{\QB Шта ти разумеш што не би било у нас?


\par }{\Q \VS{10}И седих и старих људи има међу нама,

\par }{\QB старијих од оца твог.


\par }{\Q \VS{11}Мале ли су ти утехе Божије?

\par }{\QB Или имаш шта сакривено у себи?


\par }{\Q \VS{12}Што те је занело срце твоје?

\par }{\QB И што севају очи твоје,


\par }{\Q \VS{13}Те обраћаш против Бога дух свој

\par }{\QB и пушташ из уста својих такве речи?


\par }{\Q \VS{14}Шта је човек, да би био чист,

\par }{\QB и рођени од жене, да би био прав?


\par }{\Q \VS{15}Гле, не верује свецима својим,

\par }{\QB и небеса нису чиста пред очима Његовим;


\par }{\Q \VS{16}А камоли гадни и смрдљиви човек,

\par }{\QB који пије неправду као воду?


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{17}Ја ћу ти казати, послушај ме,

\par }{\QB и приповедићу ти шта сам видео,


\par }{\Q \VS{18}Шта мудраци казаше и не затајише,

\par }{\QB шта примише од отаца својих,


\par }{\Q \VS{19}Којима самим дана би земља,

\par }{\QB и туђин не прође кроз њу.


\par }{\Q \VS{20}Безбожник се мучи свега века свог,

\par }{\QB и насилнику је мало година остављено.


\par }{\Q \VS{21}Страх му зуји у ушима,

\par }{\QB у мирно доба напада пустошник на њ.


\par }{\Q \VS{22}Не верује да ће се вратити из таме,

\par }{\QB одсвуда привиђа мач.


\par }{\Q \VS{23}Тумара за хлебом говорећи: Где је?

\par }{\QB Зна да је за њ спремљен дан тамни.


\par }{\Q \VS{24}Туга и невоља страше га,

\par }{\QB и наваљују на њ као цар готов на бој.


\par }{\Q \VS{25}Јер је замахнуо на Бога руком својом,

\par }{\QB и Свемогућем се опро.


\par }{\Q \VS{26}Трчи исправљена врата на њ

\par }{\QB с многим високим штитовима својим.


\par }{\Q \VS{27}Јер је покрио лице своје претилином,

\par }{\QB и наваљао сало на бокове своје.


\par }{\Q \VS{28}И седео је у градовима раскопаним

\par }{\QB и у кућама пустим,

\par }{\QB обраћеним у гомилу камења.


\par }{\Q \VS{29}Неће се обратити нити ће остати благо његово,

\par }{\QB и неће се раширити по земљи добро његово.


\par }{\Q \VS{30}Неће изаћи из мрака,

\par }{\QB огранке његове осушиће пламен,

\par }{\QB однеће га дух уста његових.


\par }{\Q \VS{31}Нека се не узда у таштину преварени,

\par }{\QB јер ће му таштина бити плата.


\par }{\Q \VS{32}Пре свог времена свршиће се,

\par }{\QB и грана његова неће зеленети.


\par }{\Q \VS{33}Откинуће се као с лозе незрео грозд његов

\par }{\QB и пупци ће се његови као с маслине побацати.


\par }{\Q \VS{34}Јер ће опустети збор лицемерски,

\par }{\QB и огањ ће спалити шаторе оних који примају поклоне.


\par }{\Q \VS{35}Зачињу невољу и рађају муку,

\par }{\QB и трбух њихов саставља превару.




\par }\Chap{16}{\SH Јовов четврти говор: Пријатељи га нису разумели и он се јада Богу.
\par }
{\PP \VerseOne{1}А Јов одговори и рече:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{2}Слушао сам много таквих ствари;

\par }{\QB сви сте досадни тешиоци.


\par }{\Q \VS{3}Хоће ли бити крај празним речима?

\par }{\QB Или шта те тера да тако одговараш?


\par }{\Q \VS{4}И ја бих могао говорити као ви,

\par }{\QB да сте на мом месту,

\par }{\Q гомилати на вас речи

\par }{\QB и махати главом на вас,


\par }{\Q \VS{5}Могао бих вас храбрити устима својим,

\par }{\QB и мицање усана мојих олакшало би бол ваш.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{6}Ако говорим, неће одахнути бол мој;

\par }{\QB ако ли престанем, хоће ли отићи од мене?


\par }{\Q \VS{7}А сада ме је уморио;

\par }{\QB опустошио си сав збор мој.


\par }{\Q \VS{8}Навукао си на ме мрштине за сведочанство;

\par }{\QB и моја мрша подиже се на ме, и сведочи ми у очи.


\par }{\Q \VS{9}Гнев Његов растрже ме,

\par }{\QB ненавиди ме, шкргуће зубима на ме,

\par }{\QB поставши ми непријатељ сева очима својим на ме.


\par }{\Q \VS{10}Разваљују на ме уста своја,

\par }{\QB срамотно ме бију по образима,

\par }{\QB скупљају се на ме.


\par }{\Q \VS{11}Предао ме је Бог неправеднику,

\par }{\QB и у руке безбожницима бацио ме.


\par }{\Q \VS{12}Бејах миран и затре ме,

\par }{\QB и ухвативши ме за врат смрска ме

\par }{\QB и метну ме себи за белегу.


\par }{\Q \VS{13}Опколише ме Његови стрелци,

\par }{\QB цепа ми бубреге немилице,

\par }{\QB просипа на земљу жуч моју.


\par }{\Q \VS{14}Задаје ми ране на ране,

\par }{\QB и удара на ме као јунак.


\par }{\Q \VS{15}Сашио сам кострет по кожи својој,

\par }{\QB и уваљао сам у прах славу своју.


\par }{\Q \VS{16}Лице је моје подбуло од плача,

\par }{\QB на веђама је мојим смртни сен;


\par }{\Q \VS{17}Премда нема неправде у рукама мојим,

\par }{\QB и молитва је моја чиста.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{18}Земљо, не криј крв што сам пролио,

\par }{\QB и нека нема места викању мом.


\par }{\Q \VS{19}И сада ето је на небу сведок мој,

\par }{\QB сведок је мој на висини.


\par }{\Q \VS{20}Пријатељи се моји подругују мном;

\par }{\QB око моје рони сузе Богу.


\par }{\Q \VS{21}О да би се човек могао правдати с Богом,

\par }{\QB као син човечији с пријатељем својим!


\par }{\Q \VS{22}Јер године избројане навршују се,

\par }{\QB и полазим путем одакле се нећу вратити.




\par }\Chap{17}{\SH Наставак: Јов види око себе само беду и пред собом само гроб.
\par }
{\Q \VerseOne{1}Дух се мој квари, дана мојих нестаје;

\par }{\QB гробови су моји.


\par }{\Q \VS{2}Код мене су ругачи,

\par }{\QB и око моје проводи ноћи у јаду који ми задају.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{3}Дај ми ко ће јамчити код Тебе;

\par }{\QB ко је тај који ће се руковати са мном?


\par }{\Q \VS{4}Јер си од њиховог срца сакрио разум;

\par }{\QB зато их нећеш узвисити.


\par }{\Q \VS{5}Ко ласка пријатељима,

\par }{\QB његовим ће синовима очи посахнути.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{6}Учинио је од мене причу народима,

\par }{\QB и постао сам бубњање међу њима.


\par }{\Q \VS{7}Потамнело је око моје од јада,

\par }{\QB и сви уди моји посташе као сен.


\par }{\Q \VS{8}Зачудиће се томе прави,

\par }{\QB и безазлени ће устати на лицемере.


\par }{\Q \VS{9}Али ће се праведник држати свог пута,

\par }{\QB и ко је чистих руку већма ће ојачати.


\par }{\Q \VS{10}А ви вратите се свиколики и ходите;

\par }{\QB нећу наћи мудра међу вама.


\par }{\Q \VS{11}Дани моји прођоше,

\par }{\QB мисли моје покидаше се, што имах у срцу.


\par }{\Q \VS{12}Од ноћи начинише дан,

\par }{\QB и светлост је близу мрака.


\par }{\Q \VS{13}Да бих се надао, гроб ће ми бити кућа;

\par }{\QB у тами ћу прострети постељу себи.


\par }{\Q \VS{14}Гробу вичем: Ти си отац мој;

\par }{\QB црвима: Ти си мати моја, ти си сестра моја.


\par }{\Q \VS{15}И где је сада надање моје?

\par }{\QB Моје надање ко ће видети?


\par }{\Q \VS{16}У гроб ће сићи,

\par }{\QB починуће са мном у гробу.




\par }\Chap{18}{\SH Вилдадов други говор: описује, после оштрог говора Јову, неизбежну пропаст безбожникову.
\par }
{\PP \VerseOne{1}А Вилдад Сушанин одговори и рече:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{2}Кад ћете свршити разговор?

\par }{\QB Оразумите се, па ћемо онда говорити.


\par }{\Q \VS{3}Зашто се мисли да смо као стока?

\par }{\QB Зашто смо гадни у вашим очима?


\par }{\Q \VS{4}Који растржеш душу своју у јарости својој,

\par }{\QB хоће ли се тебе ради оставити земља

\par }{\QB и стена се преместити са свог места?


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{5}Да, видело безбожних угасиће се,

\par }{\QB и искра огња њиховог неће сијати.


\par }{\Q \VS{6}Видело ће помркнути у шатору његовом,

\par }{\QB и жижак ће се његов угасити у њему.


\par }{\Q \VS{7}Силни кораци његови стегнуће се,

\par }{\QB и обориће га његова намера.


\par }{\Q \VS{8}Јер ће се увалити у замку ногама својим

\par }{\QB и наићи ће на мрежу;


\par }{\Q \VS{9}Ухватиће га замка за пету

\par }{\QB и свладаће га лупеж.


\par }{\Q \VS{10}Сакривено му је пругло на земљи,

\par }{\QB и клопка на стази.


\par }{\Q \VS{11}Од свуда ће га страхоте страшити

\par }{\QB и тераће га устопце.


\par }{\Q \VS{12}Изгладнеће сила његова,

\par }{\QB и невоља ће бити готова уза њ.


\par }{\Q \VS{13}Појешће жиле коже његове,

\par }{\QB појешће жиле његове првенац смрти.


\par }{\Q \VS{14}Ишчупаће се из стана његовог узданица његова,

\par }{\QB и то ће га одвести к цару страшном.


\par }{\Q \VS{15}Наставаће се у шатору његовом, који неће бити његов,

\par }{\QB посуће се сумпором стан његов.


\par }{\Q \VS{16}Жиле ће се његове посушити оздо,

\par }{\QB и озго ће се сасећи гране његове.


\par }{\Q \VS{17}Спомен ће његов погинути на земљи,

\par }{\QB нити ће му име бити по улицама.


\par }{\Q \VS{18}Одагнаће се из светлости у мрак,

\par }{\QB и избациће се из света.


\par }{\Q \VS{19}Ни сина ни унука неће му бити у народу његовом,

\par }{\QB нити каквог остатка у становима његовим.


\par }{\Q \VS{20}Чудиће се дану његовом који буду после њега,

\par }{\QB а који су били пре обузеће их страх.


\par }{\Q \VS{21}Такви су станови безаконикови,

\par }{\QB и такво је место оног који не зна за Бога.




\par }\Chap{19}{\SH Јовов пети говор: жали се на немилост пријатеља, описује своју велику беду, али најпосле долази до блажене истине да његов спаситељ живи.
\par }
{\PP \VerseOne{1}А Јов одговори и рече:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{2}Докле ћете мучити душу моју

\par }{\QB и сатирати ме речима?


\par }{\Q \VS{3}Већ сте ме десет пута наружили;

\par }{\QB није вас стид што тако наваљујете на ме?


\par }{\Q \VS{4}Али ако сам доиста погрешио,

\par }{\QB погрешка ће моја остати код мене.


\par }{\Q \VS{5}Ако ли се још хоћете да дижете на ме

\par }{\QB и да ме корите мојом срамотом,


\par }{\Q \VS{6}Онда знајте да ме је Бог оборио

\par }{\QB и мрежу своју разапео око мене.


\par }{\Q \VS{7}Ето, вичем на неправду, али се не слушам;

\par }{\QB вапим, али нема суда.


\par }{\Q \VS{8}Заградио је пут мој да не могу проћи;

\par }{\QB на стазе моје метнуо је мрак.


\par }{\Q \VS{9}Свукао је с мене славу моју

\par }{\QB и скинуо венац с главе моје.


\par }{\Q \VS{10}Порушио ме је од свуда, да ме нема;

\par }{\QB и као дрво ишчупао је надање моје.


\par }{\Q \VS{11}Распалио се на ме гнев Његов,

\par }{\QB и узео ме је међу непријатеље своје.


\par }{\Q \VS{12}Војске Његове дођоше све заједно

\par }{\QB и насуше к себи пут к мени,

\par }{\QB стадоше у логор около шатора мог.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{13}Браћу моју удаљио је од мене,

\par }{\QB и знанци моји туђе се од мене.


\par }{\Q \VS{14}Ближњи моји оставише ме,

\par }{\QB и знанци моји заборавише ме.


\par }{\Q \VS{15}Домашњи моји и моје слушкиње гледају ме као туђина;

\par }{\QB странац сам у очима њиховим.


\par }{\Q \VS{16}Зовем слугу свог, а он се не одзива,

\par }{\QB а молим га устима својим.


\par }{\Q \VS{17}Дах је мој мрзак жени мојој,

\par }{\QB а преклињем је синовима утробе своје.


\par }{\Q \VS{18}Ни деца не хају за ме;

\par }{\QB кад устанем, руже ме.


\par }{\Q \VS{19}Мрзак сам свима неверним својим,

\par }{\QB и које љубљах посташе ми противници.


\par }{\Q \VS{20}За кожу моју као за месо моје прионуше кости моје;

\par }{\QB једва оста кожа око зуба мојих.


\par }{\Q \VS{21}Смилујте се на ме, смилујте се на ме, пријатељи моји,

\par }{\QB јер се рука Божија дотакла мене.


\par }{\Q \VS{22}Зашто ме гоните као Бог,

\par }{\QB и меса мог не можете да се наситите?


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{23}О кад би се написале речи моје!

\par }{\QB Кад би се ставиле у књигу!


\par }{\Q \VS{24}Писаљком гвозденом и оловом

\par }{\QB на камену за вечни спомен кад би се урезале!


\par }{\Q \VS{25}Али знам да је жив мој Искупитељ,

\par }{\QB и на последак да ће стати над прахом.


\par }{\Q \VS{26}И ако се ова кожа моја и рашчини,

\par }{\QB опет ћу у телу свом видети Бога.


\par }{\Q \VS{27}Ја исти видећу Га,

\par }{\QB и очи моје гледаће Га, а не друге.

\par }{\QB А бубрега мојих нестаје у мени.


\par }{\Q \VS{28}Него би требало да кажете: Зашто га гонимо?

\par }{\QB Кад је корен беседе у мени.


\par }{\Q \VS{29}Бојте се мача;

\par }{\QB јер је мач освета за безакоње;

\par }{\QB и знајте да има суд.




\par }\Chap{20}{\SH Софаров други говор: Он понавља реченицу: радост безбожничка не траје дуго.
\par }
{\PP \VerseOne{1}А Софар Намаћанин одговори и рече:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{2}Зато ме мисли моје нагоне да одговорим,

\par }{\QB и зато хитим.


\par }{\Q \VS{3}Чуо сам укор који ме срамоти,

\par }{\QB али ће дух из разума мог одговорити за ме.


\par }{\Q \VS{4}Не знаш ли да је тако од како је века,

\par }{\QB од како је постављен човек на земљи.


\par }{\Q \VS{5}Да је слава безбожних за мало

\par }{\QB и радост лицемерова за час?


\par }{\Q \VS{6}Да би му висина допрла до неба,

\par }{\QB и глава се његова дотакла облака,


\par }{\Q \VS{7}Нестаће га за свагда као кала његовог;

\par }{\QB и који га видеше рећи ће: Куда се деде?


\par }{\Q \VS{8}Као сан одлетеће, и неће се наћи,

\par }{\QB и ишчезнуће као ноћна утвара.


\par }{\Q \VS{9}Око које га је гледало неће више,

\par }{\QB нити ће га више видети место његово.


\par }{\Q \VS{10}Синови његови умиљаваће се сиромасима

\par }{\QB и руке ће његове враћати шта је отео.


\par }{\Q \VS{11}Кости ће његове бити пуне греха младости његове,

\par }{\QB и они ће лежати с њим у праху.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{12}Ако му је слатка у устима злоћа

\par }{\QB и крије је под језиком својим,


\par }{\Q \VS{13}Чува је и не пушта је,

\par }{\QB него је задржава у грлу свом,


\par }{\Q \VS{14}Ипак ће се јело његово претворити у цревима његовим,

\par }{\QB постаће у њему јед аспидин.


\par }{\Q \VS{15}Благо што је прождрао избљуваће,

\par }{\QB из трбуха његова истераће га Бог.


\par }{\Q \VS{16}Јед ће аспидин сисати,

\par }{\QB убиће га језик гујињи.


\par }{\Q \VS{17}Неће видети потока ни река

\par }{\QB којима тече мед и масло.


\par }{\Q \VS{18}Вратиће муку, а неће је појести;

\par }{\QB према благу биће промена, и неће се радовати.


\par }{\Q \VS{19}Јер је тлачио и остављао убоге,

\par }{\QB куће је отимао и није зидао.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{20}Јер није никада осетио мира у трбуху свом,

\par }{\QB ни шта му је најмилије неће сачувати.


\par }{\Q \VS{21}Ништа му неће остати од хране његове.

\par }{\QB Зато не може добро његово трајати.


\par }{\Q \VS{22}Кад се испуни изобиље његово, тада ће бити у невољи;

\par }{\QB све руке невољних удариће на њ.


\par }{\Q \VS{23}Кад би напунио трбух свој,

\par }{\QB послаће на њ Бог јарост гнева свог,

\par }{\Q и пустиће је као дажд на њега

\par }{\QB и на јело његово.


\par }{\Q \VS{24}Кад стане бежати од оружја гвозденог,

\par }{\QB прострелиће га лук бронзани.


\par }{\Q \VS{25}Стрела пуштена проћи ће кроз тело његово,

\par }{\QB и светло гвожђе изаћи ће из жучи његове;

\par }{\QB кад пође, обузеће га страхоте.


\par }{\Q \VS{26}Све ће таме бити сакривене у тајним местима његовим;

\par }{\QB прождреће га огањ нераспирен,

\par }{\QB и ко остане у шатору његовом зло ће му бити.


\par }{\Q \VS{27}Откриће небеса безакоње његово,

\par }{\QB и земља ће устати на њ.


\par }{\Q \VS{28}Отићи ће летина дома његовог,

\par }{\QB расточиће се у дан гнева његовог.


\par }{\Q \VS{29}То је део од Бога човеку безбожном

\par }{\QB и наследство од Бога за беседу његову.




\par }\Chap{21}{\SH Јовов шести говор: ипак је безбожницима често добро до суда.
\par }
{\PP \VerseOne{1}А Јов одговори и рече:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{2}Слушајте добро речи моје,

\par }{\QB и то ће ми бити од вас утеха.


\par }{\Q \VS{3}Потрпите ме да ја говорим,

\par }{\QB а кад изговорим, подсмевајте ми се.


\par }{\Q \VS{4}Еда ли се ја човеку тужим?

\par }{\QB И како не би био жалостан дух мој?


\par }{\Q \VS{5}Погледајте на ме, и дивите се,

\par }{\QB и метните руку на уста.


\par }{\Q \VS{6}Ја кад помислим, страх ме је,

\par }{\QB и гроза подузима тело моје.


\par }{\Q \VS{7}Зашто безбожници живе?

\par }{\QB Старе? И богате се?


\par }{\Q \VS{8}Семе њихово стоји тврдо пред њима заједно с њима,

\par }{\QB и натражје њихово пред њиховим очима.


\par }{\Q \VS{9}Куће су њихове на миру без страха,

\par }{\QB и прут Божји није над њима.


\par }{\Q \VS{10}Бикови њихови скачу, и не промашују;

\par }{\QB краве њихове теле се, и не јалове се.


\par }{\Q \VS{11}Испуштају као стадо децу своју,

\par }{\QB и синови њихови поскакују.


\par }{\Q \VS{12}Подвикују уз бубањ и уз гусле,

\par }{\QB веселе се уза свиралу.


\par }{\Q \VS{13}Проводе у добру дане своје,

\par }{\QB и за час силазе у гроб.


\par }{\Q \VS{14}А Богу кажу: Иди од нас,

\par }{\QB јер нећемо да знамо за путеве твоје.


\par }{\Q \VS{15}Шта је свемогући да му служимо?

\par }{\QB И каква нам је корист, да му се молимо?


\par }{\Q \VS{16}Гле, добро њихово није у њиховој руци;

\par }{\QB намера безбожничка далеко је од мене.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{17}Колико се пута гаси жижак безбожнички

\par }{\QB и долази им погибао,

\par }{\QB дели им муке у делу свом Бог?


\par }{\Q \VS{18}Бивају као плева на ветру,

\par }{\QB као прах који разноси вихор?


\par }{\Q \VS{19}Чува ли Бог синовима његовим погибао њихову,

\par }{\QB плаћа им да осете?


\par }{\Q \VS{20}Виде ли својим очима погибао своју,

\par }{\QB и пију ли гнев Свемогућег?


\par }{\Q \VS{21}Јер шта је њима стало до куће њихове након њих,

\par }{\QB кад се број месеца њихових прекрати?


\par }{\Q \VS{22}Еда ли ће Бога ко учити мудрости,

\par }{\QB који суди високима?


\par }{\Q \VS{23}Један умире у потпуној сили својој,

\par }{\QB у миру и у срећи.


\par }{\Q \VS{24}Музилице су му пуне млека,

\par }{\QB и кости су му влажне од мождина.


\par }{\Q \VS{25}А други умире ојађене душе,

\par }{\QB који није уживао добра.


\par }{\Q \VS{26}Обојица леже у праху,

\par }{\QB и црви их покривају.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{27}Ето, знам ваше мисли и судове,

\par }{\QB којима ми чините криво.


\par }{\Q \VS{28}Јер говорите: Где је кућа силног,

\par }{\QB и где је шатор у коме наставају безбожници?


\par }{\Q \VS{29}Нисте ли никад питали путника?

\par }{\QB И шта вам казаше нећете да знате,


\par }{\Q \VS{30}Да се на дан погибли оставља задац,

\par }{\QB кад се пусти гнев.


\par }{\Q \VS{31}Ко ће га укорити у очи за живот његов?

\par }{\QB И ко ће му вратити шта је учинио?


\par }{\Q \VS{32}Али се износи у гробље

\par }{\QB и остаје у гомили.


\par }{\Q \VS{33}Слатке су му груде од долине,

\par }{\QB и вуче за собом све људе,

\par }{\QB а онима који га претекоше нема броја.


\par }{\Q \VS{34}Како ме, дакле, напразно тешите

\par }{\QB кад у одговорима вашим остаје превара?




\par }\Chap{22}{\SH Елифасов последњи говор: осуђује Јова због великих греха, говори му да не буде слободан и опомиње га на покајање.
\par }
{\PP \VerseOne{1}А Елифас Теманац одговори и рече:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{2}Може ли Богу бити човек користан?

\par }{\QB Сам је себи користан човек мудар.


\par }{\Q \VS{3}Је ли Свемогућем радост, ако си праведан?

\par }{\QB Или Му је добит, ако ходиш без мане?


\par }{\Q \VS{4}Хоће ли те карати и ићи на суд с тобом

\par }{\QB зато што те се боји?


\par }{\Q \VS{5}Није ли злоћа твоја велика?

\par }{\QB И неправдама твојим има ли краја?


\par }{\Q \VS{6}Јер си узимао залог од браће своје низашта,

\par }{\QB и свлачио си хаљине с голих.


\par }{\Q \VS{7}Уморног ниси напојио воде,

\par }{\QB и гладноме ниси дао хлеба.


\par }{\Q \VS{8}Земља је била човека силног,

\par }{\QB и угледни је седео у њој.


\par }{\Q \VS{9}Удовице си отпуштао празне,

\par }{\QB и мишице сиротама потирао си.


\par }{\Q \VS{10}Зато су око тебе замке,

\par }{\QB и страши те страх изненада.


\par }{\Q \VS{11}И мрак је око тебе да не видиш,

\par }{\QB и поводањ покрива те.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{12}Није ли Бог на висини небеској?

\par }{\QB Погледај горе звезде, како су високо.


\par }{\Q \VS{13}Али ти кажеш: Шта зна Бог?

\par }{\QB Еда ли ће кроз таму судити?


\par }{\Q \VS{14}Облаци Га заклањају, те не види;

\par }{\QB хода по кругу небеском.


\par }{\Q \VS{15}Јеси ли запазио стари пут

\par }{\QB којим су ишли неправедници,


\par }{\Q \VS{16}Који се искоренише пре времена

\par }{\QB и вода се разли по темељу њиховом?


\par }{\Q \VS{17}Говораху Богу: Иди од нас.

\par }{\QB Шта би им учинио Свемогући?


\par }{\Q \VS{18}А Он им је напунио куће добра.

\par }{\QB Али намера безбожничка далеко је од мене.


\par }{\Q \VS{19}Видеће праведници и радоваће се,

\par }{\QB и безазлени подсмеваће им се.


\par }{\Q \VS{20}Да, још није уништено добро наше,

\par }{\QB а остатак је њихов прождрао огањ.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{21}Сложи се с тим и помири се;

\par }{\QB тако ће ти бити добро.


\par }{\Q \VS{22}Прими из уста Његових закон,

\par }{\QB и сложи речи Његове у срцу свом.


\par }{\Q \VS{23}Ако се вратиш к Свемогућем, опет ћеш се назидати,

\par }{\QB ако удаљиш од шатора својих безакоње,


\par }{\Q \VS{24}Тада ћеш метати по праху злато

\par }{\QB и офирско злато по камењу из потока.


\par }{\Q \VS{25}И Свемогући биће ти злато и сребро

\par }{\QB и сила твоја.


\par }{\Q \VS{26}Јер ћеш се тада радовати о Господу,

\par }{\QB и подигнућеш к Богу лице своје.


\par }{\Q \VS{27}Молићеш Му се, и услишиће те,

\par }{\QB и завете своје извршићеш.


\par }{\Q \VS{28}Шта год наумиш, излазиће ти;

\par }{\QB и на путевима твојим светлиће видело.


\par }{\Q \VS{29}Кад други буду понижени, рећи ћеш: Да се подигну;

\par }{\QB и Бог ће избавити оног ко је оборених очију.


\par }{\Q \VS{30}Избавиће и оног који није без кривице;

\par }{\QB избавиће га чистотом руку твојих.




\par }\Chap{23}{\SH Јовов седми говор: жели, иако без наде, да га Бог изведе на свој суд.
\par }
{\PP \VerseOne{1}А Јов одговори и рече:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{2}Још је тужњава моја одмет?

\par }{\QB А невоља је моја тежа од уздаха мојих.


\par }{\Q \VS{3}О, кад бих знао како бих нашао Бога!

\par }{\QB Да отидем до престола Његовог,


\par }{\Q \VS{4}Да разложим пред Њим парбу своју,

\par }{\QB и уста своја напуним разлога,


\par }{\Q \VS{5}Да знам шта би ми одговорио,

\par }{\QB и разумем шта би ми рекао.


\par }{\Q \VS{6}Би ли се према великој својој сили прео са мном?

\par }{\QB Не; него би ми помогао.


\par }{\Q \VS{7}Онде би се праведан човек могао правдати с Њим,

\par }{\QB и ослободио бих се за свагда од свог судије.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{8}Гле, ако пођем напред, нема Га;

\par }{\QB ако ли натраг, не находим Га;


\par }{\Q \VS{9}Ако на лево ради, не видим Га;

\par }{\QB ако на десно, заклонио се, не могу Га видети.


\par }{\Q \VS{10}Али Он зна пут мој;

\par }{\QB кад ме окуша, изаћи ћу као злато.


\par }{\Q \VS{11}По стопама је Његовим ступала нога моја;

\par }{\QB пута Његова држао сам се, и не зађох.


\par }{\Q \VS{12}Од заповести уста Његових нисам одступао;

\par }{\QB чувао сам речи уста Његових више него свој ужитак.


\par }{\Q \VS{13}Али кад Он шта науми, ко ће Га одвратити?

\par }{\QB Шта душа Његова зажели, оно чини.


\par }{\Q \VS{14}И извршиће шта је наумио за ме;

\par }{\QB и тога има у Њега много.


\par }{\Q \VS{15}Зато сам се уплашио од Њега;

\par }{\QB и кад то мислим, страх ме је од Њега.


\par }{\Q \VS{16}Бог је растопио срце моје,

\par }{\QB Свемогући ме је уплашио.


\par }{\Q \VS{17}Што не погибох пре мрака?

\par }{\QB И што не сакри мрак испред мене?




\par }\Chap{24}{\SH Наставак: Божја је попустљивост према безбожницима загонетна.
\par }
{\Q \VerseOne{1}Зашто Свемогућем нису сакривена времена?

\par }{\QB И који Га знају, не виде дана Његових?


\par }{\Q \VS{2}Међе помичу безбожни,

\par }{\QB отимају стадо и пасу;


\par }{\Q \VS{3}Магарца сиротама одгоне;

\par }{\QB у залогу узимају вола удовици;


\par }{\Q \VS{4}Сиромахе одбијају с пута;

\par }{\QB убоги у земљи крију се сви.


\par }{\Q \VS{5}Гле, као дивљи магарци у пустињи

\par }{\QB излазе на посао свој

\par }{\Q устајући рано на плен;

\par }{\QB пустиња је храна њима и деци њиховој.


\par }{\Q \VS{6}Жању њиву

\par }{\QB и беру виноград који није њихов;


\par }{\Q \VS{7}Гола нагоне да ноћује без хаљине,

\par }{\QB који се немају чим покрити по зими,


\par }{\Q \VS{8}Окисли од пљуска у гори, немајући заклона,

\par }{\QB привијају се к стени.


\par }{\Q \VS{9}Грабе сироче од дојке

\par }{\QB и са сиромаха скидају залог.


\par }{\Q \VS{10}Голог остављају да иде без хаљине,

\par }{\QB и оне који носе снопове да гладују.


\par }{\Q \VS{11}Који међу њиховим зидовима уље цеде и грожђе у кацама газе,

\par }{\QB подносе жеђ.


\par }{\Q \VS{12}Људи у граду уздишу,

\par }{\QB и душе побијених вичу,

\par }{\QB а Бог не укида то.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{13}Они се противе светлости,

\par }{\QB не знају за путеве њене

\par }{\QB и не стају на стазама њеним.


\par }{\Q \VS{14}Зором устајући крвник убија сиромаха и убогог;

\par }{\QB а ноћу је као лупеж.


\par }{\Q \VS{15}И око курварово пази на сумрак говорећи: Да ме око не види.

\par }{\QB И сакрива лице.


\par }{\Q \VS{16}Прокопавају по мраку куће, које обдан себи забележе;

\par }{\QB не знају за светлост.


\par }{\Q \VS{17}Јер је зора њима свима сен смртни;

\par }{\QB ако их ко позна, страх их је сена смртног.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{18}Брзи су као поврх воде,

\par }{\QB проклет је део њихов на земљи;

\par }{\QB неће видети пута виноградског.


\par }{\Q \VS{19}Као што суша и врућина граби воде снежне,

\par }{\QB тако гроб грешнике.


\par }{\Q \VS{20}Заборавља их утроба материна,

\par }{\QB слатки су црвима,

\par }{\Q не спомињу се више;

\par }{\QB као дрво скршиће се неправедник.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{21}Здружује с њим нероткињу која не рађа,

\par }{\QB и удовици не чини добра.


\par }{\Q \VS{22}Граби јаке својом силом;

\par }{\QB остане ли који, не узда се у живот свој.


\par }{\Q \VS{23}Да му Бог да у шта ће се поуздати;

\par }{\QB али очи Његове пазе на њихове путе.


\par }{\Q \VS{24}Узвисе се за мало, па их нема;

\par }{\QB падају и гину као сви други,

\par }{\QB и као врх од класа одсецају се.


\par }{\Q \VS{25}Није ли тако?

\par }{\QB Ко ће ме утерати у лаж

\par }{\QB и обратити у ништа речи моје?




\par }\Chap{25}{\SH Вилдадов последњи говор: Шта је човек пред Богом?
\par }
{\PP \VerseOne{1}А Вилдад Сушанин одговори и рече:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{2}Власт је и страх у Њега,

\par }{\QB чини мир на висинама својим.


\par }{\Q \VS{3}Војскама Његовим има ли броја?

\par }{\QB И кога не обасјава видело Његово?


\par }{\Q \VS{4}И како ће човек бити праведан пред Богом?

\par }{\QB И како ће чист бити рођени од жене?


\par }{\Q \VS{5}Гле, ни месец не би сјао,

\par }{\QB ни звезде не би биле чисте пред Њим,


\par }{\Q \VS{6}А камоли човек, црв,

\par }{\QB и син човечји, мољац.




\par }\Chap{26}{\SH Јовов осми говор: показује како и он признаје необјашњиву величанственост Божију.
\par }
{\PP \VerseOne{1}А Јов одговори и рече:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{2}Како си помогао слабоме!

\par }{\QB Како си избавио руку нејаку!


\par }{\Q \VS{3}Како си световао оног који је без мудрости

\par }{\QB и показао разум изобила!


\par }{\Q \VS{4}Коме си говорио те речи?

\par }{\QB И чији је дух изашао из тебе?


\par }{\Q \VS{5}И мртве ствари створене су под водама

\par }{\QB и становници њихови.


\par }{\Q \VS{6}Откривен је пакао пред Њим,

\par }{\QB нити има покривача погибли.


\par }{\Q \VS{7}Он је разастро и север над празнином,

\par }{\QB и земљу обесио ни о чем.


\par }{\Q \VS{8}Завезује воде у облацима својим,

\par }{\QB и не продире се облак под њима.


\par }{\Q \VS{9}Држи престо свој,

\par }{\QB разапиње облак свој над њим.


\par }{\Q \VS{10}Међу је поставио око воде

\par }{\QB докле не буде крај светлости и мраку.


\par }{\Q \VS{11}Ступови небески тресу се

\par }{\QB и дрхћу од претње Његове.


\par }{\Q \VS{12}Силом је својом поцепао море

\par }{\QB и разумом својим разбио беснило његово.


\par }{\Q \VS{13}Духом је својим украсио небеса,

\par }{\QB и рука је Његова створила пругу змију.


\par }{\Q \VS{14}Гле, то су делови путева Његових;

\par }{\QB али како је мали део што чусмо о Њему?

\par }{\QB И ко ће разумети гром силе Његове?




\par }\Chap{27}{\SH Јовови завршни говори: тврди да је невин и показује како је пролазна срећа безбожникова.
\par }
{\PP \VerseOne{1}И Јов настави беседу своју и рече:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{2}Тако да је жив Бог, који је одбацио парбу моју,

\par }{\QB и Свемогући, који је ојадио душу моју,


\par }{\Q \VS{3}Док је душа моја у мени,

\par }{\QB и дух Божји у ноздрвама мојим,


\par }{\Q \VS{4}Неће усне моје говорити безакоња,

\par }{\QB нити ће језик мој изрицати преваре.


\par }{\Q \VS{5}Не дао Бог да пристанем да имате право;

\par }{\QB докле дишем, нећу одступити од своје доброте.


\par }{\Q \VS{6}Држаћу се правде своје, нити ћу је оставити;

\par }{\QB неће ме прекорити срце моје докле сам жив.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{7}Непријатељ мој биће као безбожник,

\par }{\QB и који устаје на ме, као безаконик.


\par }{\Q \VS{8}Јер како је надање лицемеру, кад се лакоми,

\par }{\QB а Бог ће ишчупати душу његову?


\par }{\Q \VS{9}Хоће ли Бог услишити вику његову

\par }{\QB кад на њ дође невоља?


\par }{\Q \VS{10}Хоће ли се Свемогућем радовати?

\par }{\QB Хоће ли призивати Бога у свако време?


\par }{\Q \VS{11}Учим вас руци Божјој,

\par }{\QB и како је у Свемогућег не тајим.


\par }{\Q \VS{12}Ето, ви све видите,

\par }{\QB зашто дакле једнако говорите залудне ствари?


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{13}То је део човеку безбожном од Бога,

\par }{\QB и наследство које примају насилници од Свемогућег.


\par }{\Q \VS{14}Ако му се множе синови, множе се за мач,

\par }{\QB и натражје његово неће се наситити хлеба.


\par }{\Q \VS{15}Који остану иза њега, на смрти ће бити погребени,

\par }{\QB и удовице њихове неће плакати.


\par }{\Q \VS{16}Ако накупи сребра као праха,

\par }{\QB и набави хаљина као блата,


\par }{\Q \VS{17}Шта набави, обући ће праведник,

\par }{\QB и сребро ће делити безазлени.


\par }{\Q \VS{18}Гради себи кућу као мољац,

\par }{\QB и као колибу коју начини чувар.


\par }{\Q \VS{19}Богат ће умрети, а неће бити прибран;

\par }{\QB отвориће очи а ничега неће бити.


\par }{\Q \VS{20}Стигнуће га страхоте као воде;

\par }{\QB ноћу ће га однети олуја.


\par }{\Q \VS{21}Узеће га ветар источни, и отићи ће;

\par }{\QB вихор ће га однети с места његовог.


\par }{\Q \VS{22}То ће Бог пустити на њ, и неће га жалити;

\par }{\QB он ће једнако бежати од руке Његове.


\par }{\Q \VS{23}Други ће пљескати рукама за њим,

\par }{\QB и звиждаће за њим с места његовог.




\par }\Chap{28}{\SH Што природа скрива, може човек и да објасни, али мудрост Божију не; пут ка њој страх је Божији.
\par }
{\Q \VerseOne{1}Да, сребро има жице,

\par }{\QB и злато има место где се топи.


\par }{\Q \VS{2}Гвожђе се вади из праха,

\par }{\QB и из камена се топи бронза.


\par }{\Q \VS{3}Мраку поставља међу,

\par }{\QB и све истражује човек до краја,

\par }{\QB и камење у тами и у сену смртном.


\par }{\Q \VS{4}Река навре с места свог да јој нико не може приступити;

\par }{\QB али се одбије и одлази трудом човечјим.


\par }{\Q \VS{5}Из земље излази хлеб,

\par }{\QB и под њом је друго, као огањ.


\par }{\Q \VS{6}У камену је њеном место сафиру,

\par }{\QB а онде је прах златни.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{7}Те стазе не зна птица,

\par }{\QB нити је виде око крагујево;


\par }{\Q \VS{8}Не угази је младо зверје,

\par }{\QB нити њом прође лав.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{9}На кремен диже руку своју;

\par }{\QB превраћа горе из дна.


\par }{\Q \VS{10}Из стене изводи потоке,

\par }{\QB и свашта драгоцено види Му око.


\par }{\Q \VS{11}Уставља реке да не теку,

\par }{\QB и шта је сакривено износи на видело.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{12}Али мудрост где се налази?

\par }{\QB И где је место разуму?


\par }{\Q \VS{13}Не зна јој човек цене,

\par }{\QB нити се находи у земљи живих.


\par }{\Q \VS{14}Бездана вели: Није у мени;

\par }{\QB и море вели: Није код мене.


\par }{\Q \VS{15}Не може се дати чисто злато за њу,

\par }{\QB нити се сребро измерити у промену за њу.


\par }{\Q \VS{16}Не може се ценити златом офирским,

\par }{\QB ни драгим онихом ни сафиром.


\par }{\Q \VS{17}Не може се наједначити с њом ни злато ни кристал,

\par }{\QB нити се може променити за закладе златне.


\par }{\Q \VS{18}Од корала и бисера нема спомена,

\par }{\QB јер је вредност мудрости већа него драгом камењу.


\par }{\Q \VS{19}Не може се с њом изједначити топаз етиопски,

\par }{\QB нити се може ценити чистим златом.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{20}Откуда, дакле, долази мудрост?

\par }{\QB И где је место разуму?


\par }{\Q \VS{21}Сакривена је од очију сваког живог,

\par }{\QB и од птица небеских заклоњена.


\par }{\Q \VS{22}Погибао и смрт говоре:

\par }{\QB Ушима својим чусмо славу њену.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{23}Бог зна пут њен,

\par }{\QB и познаје место њено.


\par }{\Q \VS{24}Јер гледа до крајева земаљских

\par }{\QB и види све што је под свим небом.


\par }{\Q \VS{25}Кад даваше ветру тежину,

\par }{\QB и мераше воду мером,


\par }{\Q \VS{26}Кад постављаше закон дажду

\par }{\QB и пут муњи громовној.


\par }{\Q \VS{27}Још је онда виде и огласи је,

\par }{\QB уреди је и претражи је.


\par }{\Q \VS{28}А човеку рече:

\par }{\QB Гле, страх је Божји мудрост,

\par }{\QB и уклањати се ода зла јесте разум.




\par }\Chap{29}{\SH Јов описује своју пређашњу срећу.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Још настави Јов беседу своју и рече:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{2}О да бих био као пређашњих месеца,

\par }{\QB као оних дана кад ме Бог чуваше,


\par }{\Q \VS{3}Кад светљаше свећом својом над главом мојом,

\par }{\QB и при виделу Његовом хођах по мраку,


\par }{\Q \VS{4}Како бејах за младости своје,

\par }{\QB кад тајна Божија беше у шатору мом,


\par }{\Q \VS{5}Кад још беше Свемогући са мном,

\par }{\QB и деца моја око мене,


\par }{\Q \VS{6}Кад се траг мој обливаше маслом,

\par }{\QB и стена ми точаше уље потоцима,


\par }{\Q \VS{7}Кад излажах на врата кроз град,

\par }{\QB и на улици намештах себи столицу:


\par }{\Q \VS{8}Младићи видећи ме уклањаху се,

\par }{\QB а старци устајаху и стајаху,


\par }{\Q \VS{9}Кнезови престајаху говорити

\par }{\QB и метаху руку на уста своја,


\par }{\Q \VS{10}Управитељи устезаху глас свој

\par }{\QB и језик им пријањаше за грло.


\par }{\Q \VS{11}Јер које ме ухо чујаше, називаше ме блаженим;

\par }{\QB и које ме око виђаше, сведочаше ми


\par }{\Q \VS{12}Да избављам сиромаха који виче,

\par }{\QB и сироту и који нема никог да му помогне;


\par }{\Q \VS{13}Благослов оног који пропадаше долажаше на ме,

\par }{\QB и удовици срце распевах;


\par }{\Q \VS{14}У правду се облачих и она ми беше одело,

\par }{\QB као плашт и као венац беше ми суд мој.


\par }{\Q \VS{15}Око бејах слепом и нога хромом.


\par }{\Q \VS{16}Отац бејах убогима,

\par }{\QB и разбирах за распру за коју не знах.


\par }{\Q \VS{17}И разбијах кутњаке неправеднику,

\par }{\QB и из зуба му истрзах грабеж.


\par }{\Q \VS{18}Зато говорах: У свом ћу гнезду умрети,

\par }{\QB и биће ми дана као песка.


\par }{\Q \VS{19}Корен мој пружаше се крај воде,

\par }{\QB роса биваше по сву ноћ на мојим гранама.


\par }{\Q \VS{20}Слава моја подмлађиваше се у мене,

\par }{\QB и лук мој у руци мојој понављаше се.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{21}Слушаху ме и чекаху,

\par }{\QB и ћутаху на мој савет.


\par }{\Q \VS{22}После мојих речи нико не проговараше,

\par }{\QB тако их натапаше беседа моја.


\par }{\Q \VS{23}Јер ме чекаху као дажд,

\par }{\QB и уста своја отвараху као на позни дажд.


\par }{\Q \VS{24}Кад бих се насмејао на њих, не вероваху,

\par }{\QB и сјајност лица мог не разгоњаху.


\par }{\Q \VS{25}Кад бих отишао к њима, седах у зачеље,

\par }{\QB и бејах као цар у војсци,

\par }{\QB кад теши жалосне.




\par }\Chap{30}{\SH Јов описује своју садашњу несрећу.
\par }
{\Q \VerseOne{1}А сада смеју ми се млађи од мене,

\par }{\QB којима отаца не бих хтео метнути са псима стада свог.


\par }{\Q \VS{2}А на шта би ми и била сила руку њихових?

\par }{\QB У њима беше пропала старост.


\par }{\Q \VS{3}Од сиромаштва и глади самоћаваху

\par }{\QB бежећи од сува, мрачна, пуста и опустошена места;


\par }{\Q \VS{4}Који браху лободу по честама,

\par }{\QB и смреково корење беше им храна.


\par }{\Q \VS{5}Између људи беху изгоњени

\par }{\QB и викаше се за њима као за лупежом.


\par }{\Q \VS{6}Живљаху по страшним увалама,

\par }{\QB по јамама у земљи и у камену.


\par }{\Q \VS{7}По грмовима рикаху,

\par }{\QB под трњем се скупљаху.


\par }{\Q \VS{8}Беху људи никакви и без имена,

\par }{\QB мање вредни него земља.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{9}И њима сам сада песма,

\par }{\QB и постах им прича.


\par }{\Q \VS{10}Гаде се на ме, иду далеко од мене

\par }{\QB и не устежу се пљувати ми у лице.


\par }{\Q \VS{11}Јер је Бог одапео моју тетиву и муке ми задао

\par }{\QB те збацише узду преда мном.


\par }{\Q \VS{12}С десне стране устајаху момци,

\par }{\QB поткидаху ми ноге,

\par }{\QB и насипају пут к мени да ме упропасте.


\par }{\Q \VS{13}Раскопаше моју стазу,

\par }{\QB умножише ми муке,

\par }{\QB не треба нико да им помаже.


\par }{\Q \VS{14}Као широким проломом навиру,

\par }{\QB и наваљују преко развалина.


\par }{\Q \VS{15}Страхоте навалише на ме,

\par }{\QB и као ветар терају душу моју,

\par }{\QB и као облак прође срећа моја.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{16}И сада се душа моја разлива у мени,

\par }{\QB стигоше ме дани мучни.


\par }{\Q \VS{17}Ноћу пробада ми кости у мени,

\par }{\QB и жиле моје не одмарају се.


\par }{\Q \VS{18}Од тешке силе променило се одело моје,

\par }{\QB и као огрлица у кошуље моје стеже ме.


\par }{\Q \VS{19}Бацио ме је у блато,

\par }{\QB те сам као прах и пепео.


\par }{\Q \VS{20}Вичем к Теби, а Ти ме не слушаш;

\par }{\QB стојим пред Тобом, а Ти не гледаш на ме.


\par }{\Q \VS{21}Претворио си ми се у љута непријатеља;

\par }{\QB силом руке своје супротиш ми се.


\par }{\Q \VS{22}Подижеш ме у ветар, посађујеш ме на њ,

\par }{\QB и растапаш у мени све добро.


\par }{\Q \VS{23}Јер знам да ћеш ме одвести на смрт

\par }{\QB и у дом одређени свима живима.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{24}Али неће пружити руке своје у гроб;

\par }{\QB кад их стане потирати, они неће викати.


\par }{\Q \VS{25}Нисам ли плакао ради оног који беше у злу?

\par }{\QB Није ли душа моја жалосна бивала ради убогог?


\par }{\Q \VS{26}Кад се добру надах, дође ми зло;

\par }{\QB и кад се надах светлости, дође мрак.


\par }{\Q \VS{27}Утроба је моја узаврела,

\par }{\QB и не може да се умири,

\par }{\QB задесише ме дани мучни.


\par }{\Q \VS{28}Ходим црн, не од сунца,

\par }{\QB устајем и вичем у збору.


\par }{\Q \VS{29}Брат постах змајевима

\par }{\QB и друг совама.


\par }{\Q \VS{30}Поцрнела је кожа на мени

\par }{\QB и кости моје посахнуше од жеге.


\par }{\Q \VS{31}Гусле се моје претворише у запевку,

\par }{\QB и свирала моја у плач.




\par }\Chap{31}{\SH Крај говора Јовових: тврди да није крив ни пред Богом ни пред људима.
\par }
{\Q \VerseOne{1}Веру учиних са очима својим,

\par }{\QB па како бих погледао на девојку?


\par }{\Q \VS{2}Јер какав је део од Бога одозго?

\par }{\QB И какво наследство од Свемогућег с висине?


\par }{\Q \VS{3}Није ли погибао неваљалом

\par }{\QB и чудо онима који чине безакоње?


\par }{\Q \VS{4}Не виде ли Он путеве моје,

\par }{\QB и све кораке моје не броји ли?


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{5}Ако ходих с лажју

\par }{\QB или ако похита нога моја на превару,


\par }{\Q \VS{6}Нека ме измери на мерилима правим,

\par }{\QB и нека Бог позна доброту моју.


\par }{\Q \VS{7}Ако су кораци моји зашли с пута,

\par }{\QB и ако је за очима мојим пошло срце моје,

\par }{\QB и за руке моје прионуло шта год,


\par }{\Q \VS{8}Нека ја сејем а други једе,

\par }{\QB и нека се искорене изданци моји.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{9}Ако се занело срце моје за којом женом,

\par }{\QB и ако сам вребао на вратима ближњег свог,


\par }{\Q \VS{10}Нека другом меље жена моја,

\par }{\QB и нека се други над њом повијају.


\par }{\Q \VS{11}Јер је то грдило

\par }{\QB и безакоње за судије.


\par }{\Q \VS{12}Јер би то био огањ који би прождирао до уништења,

\par }{\QB и сву би моју летину искоренио.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{13}Ако нисам хтео доћи на суд са слугом својим или са слушкињом својом,

\par }{\QB кад би се тужили на мене;


\par }{\Q \VS{14}Јер шта бих чинио кад би се Бог подигао,

\par }{\QB и кад би потражио, шта бих Му одговорио?


\par }{\Q \VS{15}Који је мене створио у утроби, није ли створио и њега?

\par }{\QB Није ли нас Он исти саздао у материци?


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{16}Ако сам одбио сиромасима жељу њихову,

\par }{\QB и очи удовици замутио,


\par }{\Q \VS{17}И ако сам залогај свој сам јео,

\par }{\QB а није га јела и сирота,


\par }{\Q \VS{18}Јер је од младости моје расла са мном као код оца,

\par }{\QB и од утробе матере своје водао сам је;


\par }{\Q \VS{19}Ако сам гледао кога где гине немајући хаљине,

\par }{\QB и сиромаха где се нема чиме покрити,


\par }{\Q \VS{20}Ако ме нису благосиљала бедра његова

\par }{\QB што се руном оваца мојих утоплио,


\par }{\Q \VS{21}Ако сам измахнуо руком на сироту,

\par }{\QB кад видех на вратима помоћ своју,


\par }{\Q \VS{22}Нека ми испадне раме из плећа,

\par }{\QB и рука моја нека се откине из зглоба.


\par }{\Q \VS{23}Јер сам се бојао погибли од Бога,

\par }{\QB ког величанству не бих одолео.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{24}Ако сам полагао на злато надање своје,

\par }{\QB или чистом злату говорио: Узданицо моја!


\par }{\Q \VS{25}Ако сам се веселио што ми је имање велико

\par }{\QB и што много стиче рука моја,


\par }{\Q \VS{26}Ако сам гледао на сунце, кад сјаје,

\par }{\QB и на месец кад поносито ходи,


\par }{\Q \VS{27}И срце се моје потајно преварило

\par }{\QB и руку моју пољубила уста моја,


\par }{\Q \VS{28}И то би било безакоње за судије,

\par }{\QB јер бих се одрекао Бога озго;


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{29}Ако сам се радовао несрећи ненавидника свог,

\par }{\QB и ако сам заиграо када га је зло задесило,


\par }{\Q \VS{30}Јер не дадох језику свом да греши

\par }{\QB тражећи душу његову с проклињањем;


\par }{\Q \VS{31}Ако не говораху домашњи моји: Ко би нам дао месо његово?

\par }{\QB Не можемо се ни најести;


\par }{\Q \VS{32}Странац није ноћивао напољу;

\par }{\QB врата своја отварао сам путнику;


\par }{\Q \VS{33}Ако сам, као што чине људи, тајио преступе своје

\par }{\QB и крио своје безакоње у својим недрима,


\par }{\Q \VS{34}Ако сам и могао плашити велико мноштво,

\par }{\QB ипак од најмањег у дому беше ме страх;

\par }{\QB зато ћутах и не одлажах од врата.


\par }{\Q \VS{35}О да бих имао кога да ме саслуша!

\par }{\QB Гле, жеља је моја да ми Свемогући одговори

\par }{\QB и супарник мој да ми напише књигу.


\par }{\Q \VS{36}Носио бих је на рамену свом,

\par }{\QB везао бих је себи као венац,


\par }{\Q \VS{37}Број корака својих казао бих Му,

\par }{\QB као кнез приступио бих к Њему.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{38}Ако је на ме викала моја земља,

\par }{\QB и бразде њене плакале,


\par }{\Q \VS{39}Ако сам јео род њен без новаца

\par }{\QB и досађивао души господара њених,


\par }{\Q \VS{40}Место пшенице нека ми рађа трње,

\par }{\QB и место јечма кукољ.

\par }{\BB \par }
{\PP Свршише се речи Јовове.




\par }\Chap{32}{\SH Елијујев први говор: објашњава зашто прекида ћутање и поред своје младости.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Тада престаше она три човека одговарати Јову, јер се чињаше да је праведан.

\VS{2}А Елијуј, син Варахилов од Вуза, рода Рамовог, разгневи се на Јова што се сам грађаше праведнији од Бога;

\VS{3}и на три пријатеља његова разгневи се што не нађоше одговора и опет осуђиваху Јова.

\VS{4}Јер Елијуј чекаше докле они говораху с Јовом, јер беху старији од њега.

\VS{5}Па кад виде Елијуј да нема одговора у устима она три човека, распали се гнев његов.


\par }{\PP \VS{6}И проговори Елијуј син Варахилов од Вуза, и рече:

\par }{\BB \par }
{\Q Ја сам најмлађи, а ви сте старци,

\par }{\QB зато се бојах

\par }{\QB и не смех вам казати шта мислим.


\par }{\Q \VS{7}Мишљах: нека говори старост,

\par }{\QB и многе године нека објаве мудрост.


\par }{\Q \VS{8}Али је дух у људима,

\par }{\QB и Дух Свемогућег уразумљује их.


\par }{\Q \VS{9}Велики нису свагда мудри,

\par }{\QB и старци не знају свагда шта је право.


\par }{\Q \VS{10}Зато велим: послушај ме

\par }{\QB да кажем и ја како мислим.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{11}Ето, чекао сам да ви изговорите,

\par }{\QB слушао сам разлоге ваше

\par }{\QB докле извиђасте беседу.


\par }{\Q \VS{12}Пазио сам,

\par }{\QB али гле, ни један од вас не сапре Јова,

\par }{\QB не одговори на његове речи.


\par }{\Q \VS{13}Може бити да ћете рећи: Нађосмо мудрост,

\par }{\QB Бог ће га оборити, не човек.


\par }{\Q \VS{14}Није на ме управио беседе,

\par }{\QB ни ја му нећу одговарати вашим речима.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{15}Смели су се, не одговарају више,

\par }{\QB нестало им је речи.


\par }{\Q \VS{16}Чекао сам, али не говоре,

\par }{\QB стадоше, и више не одговарају.


\par }{\Q \VS{17}Одговорићу и ја за се,

\par }{\QB казаћу и ја како мислим.


\par }{\Q \VS{18}Јер сам пун речи,

\par }{\QB тесно је духу у мени.


\par }{\Q \VS{19}Гле, трбух је мој као вино без одушке,

\par }{\QB и распукао би се као нов мех.


\par }{\Q \VS{20}Говорићу да одахнем,

\par }{\QB отворићу усне своје, и одговорићу.


\par }{\Q \VS{21}Нећу гледати ко је ко,

\par }{\QB и човеку ћу говорити без ласкања.


\par }{\Q \VS{22}Јер не умем ласкати;

\par }{\QB одмах би ме узео Творац мој.




\par }\Chap{33}{\SH Наставак: Елијуј кори Јова због његовог правдања себе. Божија карања воде спасењу душе.
\par }
{\Q \VerseOne{1}Чуј дакле, Јове, беседу моју,

\par }{\QB и слушај све речи моје.


\par }{\Q \VS{2}Ево, сад отварам уста своја;

\par }{\QB говори језик мој у устима мојим.


\par }{\Q \VS{3}По правом срцу мом биће речи моје,

\par }{\QB и мисао чисту изрећи ће усне моје.


\par }{\Q \VS{4}Дух Божји створио ме је,

\par }{\QB и дах Свемогућега дао ми је живот.


\par }{\Q \VS{5}Ако можеш, одговори ми,

\par }{\QB приправи се и стани ми на супрот.


\par }{\Q \VS{6}Ево, ја ћу бити место Бога, као што си рекао;

\par }{\QB од кала сам начињен и ја.


\par }{\Q \VS{7}Ето, страх мој неће те страшити,

\par }{\QB и рука моја неће те тиштати.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{8}Рекао си, дакле, преда мном,

\par }{\QB и чуо сам глас твојих речи:


\par }{\Q \VS{9}Чист сам, без греха,

\par }{\QB прав сам и нема безакоња на мени.


\par }{\Q \VS{10}Ево, тражи задевицу са мном,

\par }{\QB држи ме за свог непријатеља.


\par }{\Q \VS{11}Меће у кладе ноге моје,

\par }{\QB вреба по свим стазама мојим.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{12}Ето, у том ниси праведан, одговарам ти;

\par }{\QB јер је Бог већи од човека.


\par }{\Q \VS{13}Зашто се преш с Њим,

\par }{\QB што за сва дела своја не одговара?


\par }{\Q \VS{14}Један пут говори Бог и два пута;

\par }{\QB али човек не пази.


\par }{\Q \VS{15}У сну, у утвари ноћној,

\par }{\QB кад тврд сан падне на људе,

\par }{\QB кад спавају у постељи,


\par }{\Q \VS{16}Тада отвара ухо људима

\par }{\QB и науку им запечаћава,


\par }{\Q \VS{17}Да би одвратио човека од дела његовог,

\par }{\QB и заклонио од њега охолост;


\par }{\Q \VS{18}Да би сачувао душу његову од јаме,

\par }{\QB и живот његов да не наиђе на мач.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{19}И кара га боловима на постељи његовој,

\par }{\QB и све кости његове тешком болешћу.


\par }{\Q \VS{20}Тако да се животу његовом гади хлеб

\par }{\QB и души његовој јело најмилије;


\par }{\Q \VS{21}Нестаје тела његовог на очиглед,

\par }{\QB и измалају се кости његове, које се пре нису виделе,


\par }{\Q \VS{22}И душа се његова приближава гробу,

\par }{\QB и живот његов смрти.


\par }{\Q \VS{23}Ако има гласника, тумача, једног од хиљаде,

\par }{\QB који би казао човеку дужност његову,


\par }{\Q \VS{24}Тада ће се смиловати на њ,

\par }{\QB и рећи ће: Избави га да не отиде у гроб;

\par }{\QB нашао сам откуп.


\par }{\Q \VS{25}И подмладиће се тело његово као у детета,

\par }{\QB и повратиће се на дане младости своје,


\par }{\Q \VS{26}Молиће се Богу, и помиловаће га,

\par }{\QB и гледаће лице његово радујући се,

\par }{\QB и вратиће човеку по правди његовој.


\par }{\Q \VS{27}Гледајући људи рећи ће:

\par }{\QB Бејах згрешио, и шта је право изврнуо,

\par }{\QB али ми не поможе.


\par }{\Q \VS{28}Он избави душу моју да не отиде у јаму,

\par }{\QB и живот мој да гледа светлост.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{29}Гле, све ово чини Бог два пута и три пута човеку,


\par }{\Q \VS{30}Да би повратио душу његову од јаме,

\par }{\QB да би га обасјавала светлост живих.


\par }{\Q \VS{31}Пази, Јове, слушај ме,

\par }{\QB ћути, да ја говорим.


\par }{\Q \VS{32}Ако имаш шта рећи, одговори ми;

\par }{\QB говори, јер сам те рад оправдати;


\par }{\Q \VS{33}Ако ли не, слушај ти мене;

\par }{\QB ћути, и научићу те мудрости.




\par }\Chap{34}{\SH Елијујев други говор: осуђује слободне речи Јовове. Свемогући не изврће правде.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Још говори Елијуј и рече:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{2}Чујте, мудри, беседу моју,

\par }{\QB и разумни послушајте ме.


\par }{\Q \VS{3}Јер ухо познаје беседу

\par }{\QB као што грло куша јело.


\par }{\Q \VS{4}Разаберимо шта је право,

\par }{\QB извидимо међу собом шта је добро.


\par }{\Q \VS{5}Јер Јов рече: Праведан сам,

\par }{\QB а Бог одбаци моју правду.


\par }{\Q \VS{6}Хоћу ли лагати за своју правду?

\par }{\QB Стрела је моја смртна, а без кривице.


\par }{\Q \VS{7}Који је човек као Јов

\par }{\QB да као воду пије подсмех?


\par }{\Q \VS{8}И да се дружи с онима који чине безакоње,

\par }{\QB и да ходи с безбожним људима?


\par }{\Q \VS{9}Јер рече: Не помаже човеку да угађа Богу.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{10}Зато, људи разумни, послушајте ме;

\par }{\QB далеко је од Бога злоћа

\par }{\QB и неправда од Свемогућег.


\par }{\Q \VS{11}Јер по делу плаћа човеку

\par }{\QB и даје сваком да нађе према путу свом.


\par }{\Q \VS{12}Доиста Бог не ради зло

\par }{\QB и Свемогући не изврће правде.


\par }{\Q \VS{13}Ко Му је предао земљу?

\par }{\QB И ко је уредио васиљену?


\par }{\Q \VS{14}Кад би на себе окренуо срце своје,

\par }{\QB узео би к себи дух свој и дисање своје;


\par }{\Q \VS{15}Изгинуло би свако тело,

\par }{\QB и човек би се вратио у прах.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{16}Ако си, дакле, разуман, чуј ово;

\par }{\QB слушај глас речи мојих.


\par }{\Q \VS{17}Може ли владати онај који мрзи на правду?

\par }{\QB Хоћеш ли осудити оног који је најправеднији?


\par }{\Q \VS{18}Каже ли се цару: Ниткове!

\par }{\QB И кнезовима: Безбожници?


\par }{\Q \VS{19}А камо ли Ономе који не гледа кнезовима ко су,

\par }{\QB нити у Њега вреди више богати од сиромаха,

\par }{\QB јер су сви дело руку Његових.


\par }{\Q \VS{20}Умиру за час,

\par }{\QB и у по ноћи усколеба се народ и пропадне,

\par }{\QB и однесе се јаки без руке људске.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{21}Јер су очи Његове обраћене на путеве човечије

\par }{\QB и види све кораке његове.


\par }{\Q \VS{22}Нема мрака ни сена смртнога

\par }{\QB где би се сакрили који чине безакоње.


\par }{\Q \VS{23}Јер никоме не одгађа

\par }{\QB кад дође да се суди с Богом.


\par }{\Q \VS{24}Сатире јаке недокучиво,

\par }{\QB и поставља друге на њихово место.


\par }{\Q \VS{25}Јер зна дела њихова,

\par }{\QB и док обрати ноћ, сатру се.


\par }{\Q \VS{26}Као безбожне разбија их на видику.


\par }{\Q \VS{27}Јер одступише од Њега

\par }{\QB и не гледаше ни на које путеве Његове;


\par }{\Q \VS{28}Те дође до Њега вика сиромахова,

\par }{\QB и чу вику невољних.


\par }{\Q \VS{29}Кад Он умири, ко ће узнемирити?

\par }{\QB И кад Он сакрије лице, ко ће Га видети?

\par }{\QB И то бива и народу и човеку.


\par }{\Q \VS{30}Да не би царовао лицемер,

\par }{\QB да не би било замке народу.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{31}Заиста, треба казати Богу: Подносио сам,

\par }{\QB нећу више грешити.


\par }{\Q \VS{32}А шта не видим, Ти ме научи;

\par }{\QB ако сам чинио неправду, нећу више.


\par }{\Q \VS{33}Еда ли ће по теби плаћати,

\par }{\QB јер теби није по вољи, јер ти бираш а не Он?

\par }{\QB Ако знаш шта, говори.


\par }{\Q \VS{34}Људи ће разумни са мном казати,

\par }{\QB и мудар ће човек пристати,


\par }{\Q \VS{35}Да Јов не говори разумно,

\par }{\QB и да речи његове нису мудре.


\par }{\Q \VS{36}Оче мој, нека се Јов искуша до краја,

\par }{\QB што одговара као зли људи.


\par }{\Q \VS{37}Јер домеће на грех свој безакоње,

\par }{\QB пљеска рукама међу нама,

\par }{\QB и много говори на Бога.




\par }\Chap{35}{\SH Елијујев трећи говор: човек својим јадањем уди само себи. Бог право суди.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Још говори Елијуј и рече:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{2}Мислиш ли да си право рекао:

\par }{\QB Моја је правда већа од Божије?


\par }{\Q \VS{3}Јер си рекао: Шта ће ми помоћи,

\par }{\QB каква ће ми бити корист, да не грешим?


\par }{\Q \VS{4}Ја ћу одговорити теби

\par }{\QB и друговима твојим с тобом.


\par }{\Q \VS{5}Погледај небо, и види;

\par }{\QB погледај облаке, како су виши од тебе.


\par }{\Q \VS{6}Ако грешиш, шта ћеш Му учинити?

\par }{\QB Или ако се умноже безакоња твоја, шта ћеш Му наудити?


\par }{\Q \VS{7}Ако си праведан, шта ћеш Му дати?

\par }{\QB Или шта ће примити из руке твоје?


\par }{\Q \VS{8}Човеку какав си може наудити твоја злоћа,

\par }{\QB и сину човечијем помоћи твоја правда.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{9}Вапију од великог насиља којима се чини,

\par }{\QB и вичу на руку силних;


\par }{\Q \VS{10}А ни један не говори: Где је Бог, Створитељ мој,

\par }{\QB који даје песму ноћу;


\par }{\Q \VS{11}Који чини те смо разумнији од зверја земаљског,

\par }{\QB и мудрији од птица небеских.


\par }{\Q \VS{12}Тамо вичу с охолости злих људи,

\par }{\QB али не бивају услишени.


\par }{\Q \VS{13}Јер Бог не слуша таштину,

\par }{\QB и Свемогући не гледа на њу.


\par }{\Q \VS{14}А камоли кад кажеш: Не видиш то.

\par }{\QB Пред Њим је суд; чекај Га.


\par }{\Q \VS{15}А сада чим те гнев походи, није ништа,

\par }{\QB нити је гледао на све што си учинио;


\par }{\Q \VS{16}Зато Јов на празно отвара уста своја,

\par }{\QB и безумно умножава речи.




\par }\Chap{36}{\SH Елијујев последњи говор: говори опет о правичности и величини Божијој.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Још говори Елијуј и рече:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{2}Потрпи ме мало, и показаћу ти,

\par }{\QB јер још има шта бих говорио за Бога.


\par }{\Q \VS{3}Почећу издалека беседу своју,

\par }{\QB и показаћу да је Творац мој праведан.


\par }{\Q \VS{4}Доиста, неће бити лажне речи моје,

\par }{\QB код тебе је који право мисли.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{5}Гле, Бог је силан, али никога не одбацује,

\par }{\QB силан је снагом срчаном.


\par }{\Q \VS{6}Не да живети безбожнику,

\par }{\QB а невољницима чини правду.


\par }{\Q \VS{7}Не одвраћа од праведника очију својих,

\par }{\QB него још с царевима на престо посађује их на век,

\par }{\QB те се узвишују.


\par }{\Q \VS{8}Ако ли су оковани у пута

\par }{\QB и свезани ужима невољничким,


\par }{\Q \VS{9}Тада им напомиње дела њихова

\par }{\QB и безакоња њихова како су силна.


\par }{\Q \VS{10}И отвара Му ухо да би се поправили,

\par }{\QB и говори им да се врате од безакоња.


\par }{\Q \VS{11}Ако послушају и стану им служити,

\par }{\QB довршују дане своје у добру

\par }{\QB и године своје у радости.


\par }{\Q \VS{12}Ако ли не послушају,

\par }{\QB гину од мача и умиру с безумља.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{13}А који су лицемерног срца,

\par }{\QB навлаче гнев и не вичу кад их повеже;


\par }{\Q \VS{14}Умире у младости душа њихова

\par }{\QB и живот њихов међу курвама.


\par }{\Q \VS{15}Избавља невољника из невоље његове

\par }{\QB и отвара му ухо у муци.


\par }{\Q \VS{16}Тако би и тебе извео из тескобе на пространо место,

\par }{\QB где ништа не досађује,

\par }{\QB и мирни сто твој био би пун претилине.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{17}Али си заслужио суд безбожнички;

\par }{\QB и суд и правда снађе те.


\par }{\Q \VS{18}Доиста, гнев је на теби;

\par }{\QB гледај да те не одбаци у карању,

\par }{\QB те те велики откуп неће избавити.


\par }{\Q \VS{19}Хоће ли гледати на твоје богатство?

\par }{\QB Неће ни на злато ни на какву силу блага твог.


\par }{\Q \VS{20}Не уздиши за ноћу

\par }{\QB у коју народи одлазе на своје место.


\par }{\Q \VS{21}Чувај се да не погледаш на таштину

\par }{\QB и волиш на њу него невољу.


\par }{\Q \VS{22}Гле, Бог је највиши својом силом,

\par }{\QB ко је учитељ као Он?


\par }{\Q \VS{23}Ко Му је одредио пут Његов?

\par }{\QB Или ко ће Му рећи: Чиниш неправо?


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{24}Опомињи се да величаш дела Његова,

\par }{\QB која гледају људи.


\par }{\Q \VS{25}Сви људи виде их,

\par }{\QB сваки их гледа из далека.


\par }{\Q \VS{26}Гле, Бог је велик, и не можемо Га познати,

\par }{\QB број година Његових не може се докучити.


\par }{\Q \VS{27}Јер Он стеже капље водене,

\par }{\QB које лију дажд из облака Његових;


\par }{\Q \VS{28}Кад теку облаци,

\par }{\QB капљу на мноштво људско.


\par }{\Q \VS{29}И ко би разумео простор облацима

\par }{\QB и грмљаву у шатору његовом?


\par }{\Q \VS{30}Како простире над њим светлост своју,

\par }{\QB и дубине морске покрива?


\par }{\Q \VS{31}Тиме суди народима,

\par }{\QB даје хране изобила.


\par }{\Q \VS{32}Рукама заклања светлост,

\par }{\QB и наређује кога да срете,


\par }{\Q \VS{33}Јављајући према њему добру вољу своју,

\par }{\QB и према стоци и према роду земаљском.




\par }\Chap{37}{\SH Крај Елијујова говора: Величанственост Божија у олуји.
\par }
{\Q \VerseOne{1}И од тога дрхће срце моје,

\par }{\QB и одскаче са свог места.


\par }{\Q \VS{2}Слушајте добро громовни глас Његов

\par }{\QB и говор што излази из уста Његових.


\par }{\Q \VS{3}Под сва небеса пушта га,

\par }{\QB и светлост своју до крајева земаљских.


\par }{\Q \VS{4}За њом риче гром, грми гласом величанства свог,

\par }{\QB нити шта одгађа кад се чује глас Његов.


\par }{\Q \VS{5}Дивно Бог грми гласом својим,

\par }{\QB чини ствари велике, да их не можемо разумети.


\par }{\Q \VS{6}Говори снегу: Падни на земљу;

\par }{\QB и дажду ситном и дажду силном.


\par }{\Q \VS{7}Запечаћава руку сваком човеку,

\par }{\QB да позна све посленике своје.


\par }{\Q \VS{8}Тада звер улази у јаму,

\par }{\QB и остаје на својој ложи.


\par }{\Q \VS{9}С југа долази олуја,

\par }{\QB и са севера зима.


\par }{\Q \VS{10}Од дихања Божијег постаје лед,

\par }{\QB и широке воде стискају се.


\par }{\Q \VS{11}И да се натапа земља, натерује облак,

\par }{\QB и расипа облак светлошћу својом.


\par }{\Q \VS{12}И он се обрће и тамо и амо

\par }{\QB по вољи Његовој да чини све што му заповеди по васиљеној.


\par }{\Q \VS{13}Чини да се нађе или за кар или за земљу или за доброчинство.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{14}Чуј то, Јове,

\par }{\QB стани и гледај чудеса Божија.


\par }{\Q \VS{15}Знаш ли како их Он уређује

\par }{\QB и како сија светлошћу из облака свог?


\par }{\Q \VS{16}Знаш ли како висе облаци?

\par }{\QB Знаш ли чудеса Оног који је савршен у сваком знању?


\par }{\Q \VS{17}Како ти се хаљине угреју

\par }{\QB кад умири земљу с југа?


\par }{\Q \VS{18}Јеси ли ти с Њим разапињао небеса,

\par }{\QB која стоје тврдо као саливено огледало?


\par }{\Q \VS{19}Научи нас шта ћемо Му рећи;

\par }{\QB не можемо од таме говорити по реду.


\par }{\Q \VS{20}Хоће ли Му ко приповедити шта бих ја говорио?

\par }{\QB Ако ли би ко говорио, заиста, био бих прождрт.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{21}Али сада не могу људи гледати у светлост кад сјаји на небу,

\par }{\QB пошто ветар прође и очисти га;


\par }{\Q \VS{22}Са севера долази као злато;

\par }{\QB али је у Богу страшнија слава.


\par }{\Q \VS{23}Свемогућ је, не можемо Га стигнути;

\par }{\QB велике је силе, али судом и великом правдом никога не мучи.


\par }{\Q \VS{24}Зато Га се боје људи;

\par }{\QB Не може Га видети никакав мудрац.




\par }\Chap{38}{\SH Први Господњи говор из вихора: Описује чуда стварања света и владања светом и осуђује Јовову брзоплетост.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Тада одговори Господ Јову из вихора и рече:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{2}Ко је то што замрачује савет речима неразумно?


\par }{\Q \VS{3}Опаши се сада као човек;

\par }{\QB ја ћу те питати, а ти ми казуј.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{4}Где си ти био кад ја оснивах земљу?

\par }{\QB Кажи, ако си разуман.


\par }{\Q \VS{5}Ко јој је одредио мере? Знаш ли?

\par }{\QB Или ко је растегао уже преко ње?


\par }{\Q \VS{6}На чем су подножја њена углављена?

\par }{\QB Или ко јој је метнуо камен угаони?


\par }{\Q \VS{7}Кад певаху заједно звезде јутарње

\par }{\QB и сви синови Божји кликоваху.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{8}Или ко је затворио море вратима

\par }{\QB кад као из утробе изиђе?


\par }{\Q \VS{9}Кад га одех облаком и пових тамом;


\par }{\Q \VS{10}Кад поставих за њ уредбу своју

\par }{\QB и метнух му преворнице и врата;


\par }{\Q \VS{11}И рекох: Довде ћеш долазити, а даље нећеш,

\par }{\QB и ту ће се устављати поносити валови твоји.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{12}Јеси ли свог века заповедио јутру,

\par }{\QB показао зори место њено,


\par }{\Q \VS{13}Да се ухвати земљи за крајеве,

\par }{\QB и да се растерају с ње безбожници,


\par }{\Q \VS{14}Да се она промени као блато печатно,

\par }{\QB а они да стоје као хаљина,


\par }{\Q \VS{15}Да се одузме безбожницима светлост њихова

\par }{\QB и рука подигнута да се сломи?


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{16}Јеси ли долазио до дубина морских?

\par }{\QB И по дну пропасти јеси ли ходио?


\par }{\Q \VS{17}Јесу ли ти се отворила врата смртна,

\par }{\QB и врата сена смртног јеси ли видео?


\par }{\Q \VS{18}Јеси ли сагледао ширину земаљску?

\par }{\QB Кажи, ако знаш све то.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{19}Који је пут к стану светлости?

\par }{\QB И где је место тами,


\par }{\Q \VS{20}Да би је узео и одвео до међе њене,

\par }{\QB и знао стазе к дому њеном?


\par }{\Q \VS{21}Знаш ти;

\par }{\QB јер си се онда родио,

\par }{\QB и број је дана твојих велик.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{22}Јеси ли улазио у ризнице снежне?

\par }{\QB Или ризнице градне јеси ли видео,


\par }{\Q \VS{23}Које чувам за време невоље,

\par }{\QB за дан боја и рата?


\par }{\Q \VS{24}Којим се путем дели светлост

\par }{\QB и устока се разилази по земљи?


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{25}Ко је разделио јазове поводњу

\par }{\QB и пут светлици громовној?


\par }{\Q \VS{26}Да би ишао дажд на земљу где нема никога,

\par }{\QB и на пустињу где нема човека,


\par }{\Q \VS{27}Да напоји пуста и неродна места,

\par }{\QB и учини да расте трава зелена.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{28}Има ли дажд оца?

\par }{\QB Или ко је родио капље росне?


\par }{\Q \VS{29}Из чије је утробе изашао лед,

\par }{\QB и ко је родио слану небеску,


\par }{\Q \VS{30}Да се воде скривају и постају као камен

\par }{\QB и крајеви пропасти срастају?


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{31}Можеш ли свезати милине влашићима?

\par }{\QB Или свезу штапима разрешити?


\par }{\Q \VS{32}Можеш ли извести јужне звезде на време?

\par }{\QB Или кола са звездама њиховим хоћеш ли водити?


\par }{\Q \VS{33}Знаш ли ред небески?

\par }{\QB Можеш ли ти уређивати владу његову на земљи?


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{34}Можеш ли дигнути глас свој до облака

\par }{\QB да би те мноштво воде покрило?


\par }{\Q \VS{35}Можеш ли пустити муње да иду,

\par }{\QB и да ти кажу: Ево нас?


\par }{\Q \VS{36}Ко је метнуо човеку у срце мудрост?

\par }{\QB Или ко је дао души разум?


\par }{\Q \VS{37}Ко ће избројати облаке мудрошћу,

\par }{\QB и мехове небеске ко ће излити,


\par }{\Q \VS{38}Да се расквашен прах згусне

\par }{\QB и груде се слепе?


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{39}„Можеш ли уловити плен за лавице,

\par }{\QB или задовољити апетит младих лавова,


\par }{\Q \VS{40}када се крију у својим јазбинама,

\par }{\QB и вребају у шипражју?


\par }{\Q \VS{41}Ко обезбеђује гаврану плен његов,

\par }{\QB када његови млади вапију Богу,

\par }{\QB и лутају због недостатка хране?


\par }{\BB \par }


\Chap{39}{\SH Наставак: чуда у животињском свету сведоче о мудрости Божијој.
\par }
{\Q \VerseOne{1}Ловиш ли ти лаву лов?

\par }{\QB И лавићима трбух пуниш,


\par }{\Q \VS{2}Кад леже у пећинама

\par }{\QB и вребају у заклону свом?


\par }{\Q \VS{3}Ко готови гаврану храну његову

\par }{\QB кад птићи његови вичу к Богу

\par }{\QB и лутају немајући шта јести?


\par }{\Q \VS{4}Знаш ли време кад се дивокозе козе?

\par }{\QB И јеси ли видео кад се кошуте легу?


\par }{\Q \VS{5}Јеси ли избројао месеце, докле носе?

\par }{\QB Знаш ли време кад се легу?


\par }{\Q \VS{6}Како се савијају, млад своју испуштају,

\par }{\QB и опраштају се болова?


\par }{\Q \VS{7}Како јача млад њихова, расте по пољу

\par }{\QB и отишавши не враћа се к њима?


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{8}Ко је пустио дивљег магарца да је слободан,

\par }{\QB и ремене дивљем магарцу ко је разрешио?


\par }{\Q \VS{9}Коме одредих пустињу за кућу

\par }{\QB и за стан слатину.


\par }{\Q \VS{10}Он се смеје вреви градској,

\par }{\QB и не слуша вике настојникове.


\par }{\Q \VS{11}Шта налази у горама, оно му је пића,

\par }{\QB и тражи сваку зелен.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{12}Би ли ти једнорог хтео служити?

\par }{\QB Би ли ноћивао за јаслама твојим?


\par }{\Q \VS{13}Можеш ли везати ужем једнорога да оре?

\par }{\QB Хоће ли влачити бразде за тобом?


\par }{\Q \VS{14}Хоћеш ли се ослонити на њ што му је снага велика?

\par }{\QB И оставити на њему свој посао?


\par }{\Q \VS{15}Хоћеш ли се поуздати у њ да ће ти свести летину

\par }{\QB и на гумно твоје сложити?


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{16}Јеси ли ти дао пауну лепа крила

\par }{\QB и перје чапљи или ноју?


\par }{\Q \VS{17}Који снесе на земљи јајца своја,

\par }{\QB и остави их да их прах греје?


\par }{\Q \VS{18}И не мисли да ће их нога разбити

\par }{\QB и звер пољска згазити;


\par }{\Q \VS{19}Немилостив је птићима својим као да нису његови,

\par }{\QB и да му труд не буде узалуд не боји се.


\par }{\Q \VS{20}Јер му Бог није дао мудрости

\par }{\QB нити му је уделио разума.


\par }{\Q \VS{21}Кад се подигне у вис,

\par }{\QB смеје се коњу и коњику.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{22}Јеси ли ти дао коњу јачину?

\par }{\QB Јеси ли ти окитио врат његов рзањем?


\par }{\Q \VS{23}Хоћеш ли га поплашити као скакавца?

\par }{\QB Фркање ноздрва његових страшно је;


\par }{\Q \VS{24}Копа земљу, весео је од силе,

\par }{\QB иде на сусрет оружју;


\par }{\Q \VS{25}Смеје се страху

\par }{\QB и не плаши се нити узмиче испред мача;


\par }{\Q \VS{26}Кад звекће над њим тул

\par }{\QB и сева копље и сулица;


\par }{\Q \VS{27}Од немирноће и љутине копа земљу,

\par }{\QB и не може да стоји кад труба затруби.


\par }{\Q \VS{28}Кад труба затруби, он вришти,

\par }{\QB из далека чује бој, вику војвода и поклич.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{29}Еда ли по твом разуму лети јастреб?

\par }{\QB Шири крила своја на југ?


\par }{\Q \VS{30}Еда ли се на твоју заповест диже у вис орао,

\par }{\QB и на висини вије гнездо?


\par }{\Q \VS{31}На стени станује и бави се,

\par }{\QB на врх стене, на тврдом месту.


\par }{\Q \VS{32}Одатле гледа хране,

\par }{\QB далеко му виде очи.


\par }{\Q \VS{33}И птићи његови пију крв,

\par }{\QB и где су мртва телеса онде је он.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{34}И тако одговарајући Господ Јову рече:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{35}Ко се препире с Богом, хоће ли га учити?

\par }{\QB Који куди Бога, нека одговори на то.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{36}Тада Јов одговори Господу и рече:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{37}Гле, ја сам мален, шта бих Ти одговорио?

\par }{\QB Мећем руку своју на уста своја.


\par }{\Q \VS{38}Једном говорих, али нећу одговарати;

\par }{\QB и другом, али нећу више.




\par }\Chap{40}{\SH Јов пада пред Богом. Други говор Господњи из вихора. Описује своју моћ.
\par }
{\PP \VerseOne{1}А Господ опет одговарајући Јову из вихора рече:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{2}Опаши се сада као човек;

\par }{\QB ја ћу те питати, а ти ми казуј.


\par }{\Q \VS{3}Хоћеш ли ти уништити мој суд?

\par }{\QB Хоћеш ли мене осудити да би себе оправдао?


\par }{\Q \VS{4}Је ли у тебе мишица као у Бога?

\par }{\QB Грмиш ли гласом као Он?


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{5}Окити се сада чашћу и величанством,

\par }{\QB у славу и красоту обуци се.


\par }{\Q \VS{6}Проспи јарост гнева свог,

\par }{\QB и погледај све поносите, и обори их.


\par }{\Q \VS{7}Погледај све поносите, и понизи их,

\par }{\QB и потри безбожнике на месту њиховом.


\par }{\Q \VS{8}Затрпај их све у прах,

\par }{\QB и повежи им лице на скривеном месту.


\par }{\Q \VS{9}Тада ћу те и ја хвалити

\par }{\QB да те чува десница твоја.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{10}А гле, слон, ког сам створио с тобом,

\par }{\QB једе траву као во;


\par }{\Q \VS{11}Гле, снага му је у бедрима његовим,

\par }{\QB и сила му је у пупку трбуха његовог;


\par }{\Q \VS{12}Диже реп свој као кедар,

\par }{\QB жиле од јаја његових сплетене су као гране;


\par }{\Q \VS{13}Кости су му као цеви бронзане,

\par }{\QB зглавци као полуге гвоздене.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{14}Он је прво између дела Божијих,

\par }{\QB Творац његов дао му је мач.


\par }{\Q \VS{15}Горе носе му пићу,

\par }{\QB и све зверје пољско игра се онде.


\par }{\Q \VS{16}У хладу леже,

\par }{\QB у густој трсци и глибу.


\par }{\Q \VS{17}Граната дрвета заклањају га сеном својим,

\par }{\QB и опкољавају га врбе на потоцима.


\par }{\Q \VS{18}Гле, уставља реку да не тече,

\par }{\QB узда се да ће испити Јордан губицом својом.


\par }{\Q \VS{19}Хоће ли га ко ухватити на очи његове?

\par }{\QB Замку му провући кроз нос?


\par }{\Q \VS{20}Хоћеш ли удицом извући крокодила

\par }{\QB или ужем подвезати му језик?


\par }{\Q \VS{21}Хоћеш ли му провући ситу кроз нос?

\par }{\QB Или му шиљком провртети чељусти?


\par }{\Q \VS{22}Хоће ли те много молити,

\par }{\QB или ће ти ласкати?


\par }{\Q \VS{23}Хоће ли учинити веру с тобом

\par }{\QB да га узмеш да ти буде слуга до века?


\par }{\Q \VS{24}Хоћеш ли се играти с њим као с птицом,

\par }{\QB или ћеш га везати девојкама својим?


\par }{\Q \VS{25}Хоће ли се њим частити другови?

\par }{\QB Разделити га међу трговце?


\par }{\Q \VS{26}Хоћеш ли му напунити кожу шиљцима

\par }{\QB и главу оствама?


\par }{\Q \VS{27}Дигни на њ руку своју;

\par }{\QB нећеш више помињати боја.


\par }{\Q \VS{28}Гле, залуду је надати му се;

\par }{\QB кад га само угледа човек, не пада ли?




\par }\Chap{41}{\SH Продужење описивања.
\par }
{\Q \VerseOne{1}Нема слободног који би га пробудио;

\par }{\QB а ко ће стати преда ме?


\par }{\Q \VS{2}Ко ми је пре дао шта, да му вратим?

\par }{\QB Шта је год под свим небом, моје је.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{3}Нећу ћутати о удима његовим

\par }{\QB ни о сили ни о лепоти стаса његовог.


\par }{\Q \VS{4}Ко ће му узгрнути горњу одећу?

\par }{\QB К чељустима његовим ко ће приступити?


\par }{\Q \VS{5}Врата грла његовог ко ће отворити?

\par }{\QB Страх је око зуба његових.


\par }{\Q \VS{6}Крљушти су му јаки штитови спојени тврдо.


\par }{\Q \VS{7}Близу су једна до друге

\par }{\QB да ни ветар не улази међу њих.


\par }{\Q \VS{8}Једна је за другу прионула,

\par }{\QB држе се и не растављају се.


\par }{\Q \VS{9}Кад киха као да муња сева,

\par }{\QB а очи су му као трепавице у зоре.


\par }{\Q \VS{10}Из уста му излазе лучеви,

\par }{\QB и искре огњене скачу.


\par }{\Q \VS{11}Из ноздрва му излази дим

\par }{\QB као из врелог лонца или котла.


\par }{\Q \VS{12}Дах његов распаљује угљевље

\par }{\QB и пламен му излази из уста.


\par }{\Q \VS{13}У врату му стоји сила,

\par }{\QB и пред њим иде страх.


\par }{\Q \VS{14}Уди меса његовог спојени су,

\par }{\QB једноставно је на њему, не размиче се.


\par }{\Q \VS{15}Срце му је тврдо као камен,

\par }{\QB тврдо као доњи жрвањ.


\par }{\Q \VS{16}Кад се дигне, дрхћу јунаци,

\par }{\QB и од страха очишћају се од греха својих.


\par }{\Q \VS{17}Да га удари мач, не може се одржати,

\par }{\QB ни копље ни стрела ни оклоп.


\par }{\Q \VS{18}Њему је гвожђе као плева,

\par }{\QB а бронза као труло дрво.


\par }{\Q \VS{19}Неће га потерати стрела,

\par }{\QB камење из праће њему је као сламка;


\par }{\Q \VS{20}Као слама су му убојне справе,

\par }{\QB и смеје се баченом копљу.


\par }{\Q \VS{21}Под њим су оштри црепови,

\par }{\QB стере себи оштре ствари у глибу.


\par }{\Q \VS{22}Чини, те ври дубина као лонац,

\par }{\QB и море се мути као у ступи.


\par }{\Q \VS{23}За собом оставља светлу стазу,

\par }{\QB рекао би да је бездана оседела.


\par }{\Q \VS{24}Ништа нема на земљи да би се испоредило с њим,

\par }{\QB да би створено било да се ничега не боји.


\par }{\Q \VS{25}Шта је год високо презире,

\par }{\QB цар је над свим зверјем.




\par }\Chap{42}{\SH Јовово покајање. Бог га правда и благосиља више него пре.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Тада Јов одговори Господу и рече:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{2}Знам да све можеш,

\par }{\QB и да се не може смести шта наумиш.


\par }{\Q \VS{3}Ко је то што замрачује савет неразумно?

\par }{\QB Зато кажем да нисам разумевао;

\par }{\Q чудесно је то за ме,

\par }{\QB те не могу знати.


\par }{\Q \VS{4}Слушај кад узговорим,

\par }{\QB и кад запитам, кажи ми.


\par }{\Q \VS{5}Ушима слушах о Теби,

\par }{\QB а сада Те око моје види.


\par }{\Q \VS{6}Зато поричем,

\par }{\QB и кајем се у праху и пепелу.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{7}А кад Господ изговори оне речи Јову, рече Господ Елифасу Теманцу: Распалио се гнев мој на тебе и на два пријатеља твоја што не говористе о мени право као слуга мој Јов.

\VS{8}Зато сада узмите седам телаца и седам овнова, и идите к слузи мом Јову и принесите жртве паљенице за се, и слуга мој Јов нека се помоли за вас, јер ћу доиста погледати на њ да не учиним с вама по вашој лудости, јер не говористе о мени право као слуга мој Јов.

\VS{9}И тако отиде Елифас Теманац и Вилдад Сушанин и Софар Намаћанин, и учинише како им заповеди Господ. И погледа Господ на Јова.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{10}И Господ врати што беше узето Јову пошто се помоли за пријатеље своје; и умножи Господ Јову двојином све што беше имао.

\VS{11}И дођоше к њему сва браћа његова и све сестре његове и сви пређашњи знанци његови, и једоше с њим у његовој кући и жалећи га тешише га за све зло што беше Господ пустио на њ, и дадоше му сваки по новац и по гривну златну.


\par }{\PP \VS{12}И Господ благослови последак Јовов више него почетак, те имаше четрнаест хиљада оваца и шест хиљада камила и хиљаду јармова волова и хиљаду магарица.

\VS{13}И имаше седам синова и три кћери.

\VS{14}И првој наде име Јемима, а другој Кесија а трећој Керен-апуха.

\VS{15}И не нахођаше се у свој земљи тако лепих девојака као кћери Јовове, и отац им даде наследство међу браћом њиховом.

\VS{16}И после поживе Јов сто и четрдесет година, и виде синове и унуке до четвртог колена.

\VS{17}И умре Јов стар и сит живота.


\par }