\NormalFont\ShortTitle{2. Самуилова}

{\MT Друга књига Самуилова

\par }{\MTB која се зове и Друга књига о царевима



\par }\ChapOne{1}{\SH Давид наређује да се доносилац круне Саулове погуби. Његова песма туговања због Саула и Јонатана.
\par }
{\PP \VerseOne{1}А по смрти Сауловој, кад се Давид врати побивши Амалике и оста у Сиклагу два дана,

\VS{2}трећег дана, гле, дође један из војске Саулове раздртих хаљина и главе посуте прахом; и дошав к Давиду паде на земљу и поклони се.

\VS{3}И рече му Давид: Откуда идеш? А он му рече: Из логора израиљског утекох.

\VS{4}А Давид му рече: Шта би? Кажи ми. А он рече: Народ побеже из боја; и много народа паде и изгибе, погибе и Саул и син му Јонатан.

\VS{5}А Давид рече момку који му донесе глас: Како знаш да је погинуо и син му Јонатан?

\VS{6}А момак који му донесе глас рече: Случајно дођох на гору Гелвују, а то се Саул наслонио на копље своје, кола и коњици приближаваху се к њему.

\VS{7}А он обазревши се натраг угледа ме, па ме викну, а ја му рекох: Ево ме.

\VS{8}А он ми рече: Ко си? А ја му рекох: Амалик сам.

\VS{9}А он ми рече: Приступи к мени убиј ме; јер ме обузеше муке, а још је сасвим душа у мени.

\VS{10}И приступих к њему и убих га, јер сам знао да неће остати жив пошто паде; и узех венац царски који му беше на глави и гривну која му беше на руци, и ево донесох господару свом.


\par }{\PP \VS{11}Тада Давид зграби хаљине на себи и раздре их; тако и сви људи који беху с њим.

\VS{12}И ридаше и плакаше, и постише до вечери за Саулом и за Јонатаном сином његовим и за народом Господњим и за домом Израиљевим што изгибоше од мача.

\VS{13}И рече Давид момку који му донесе глас: Одакле си? А он рече: Ја сам син једног дошљака Амалика.

\VS{14}Рече му Давид: Како те није било страх подићи руку своју и убити помазаника Господњег?

\VS{15}И дозва Давид једног између момака својих и рече: Ходи, погуби га. А он га удари, те умре.

\VS{16}И рече му Давид: Крв твоја на твоју главу; јер твоја уста сведочише на те говорећи: Ја сам убио помазаника Господњег.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{17}Тада Давид нарица овако за Саулом и за Јонатаном сином његовим,

\VS{18}и изговори, да би се учили синови Јудини луку, и ето је написано у књизи Истинитог:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{19}Дико Израиљева!

\par }{\QB На твојим висинама побијени су;

\par }{\QB како падоше јунаци?


\par }{\Q \VS{20}Не казујте у Гату,

\par }{\QB и не разглашујте по улицама аскалонским,

\par }{\Q да се не веселе кћери филистејске

\par }{\QB и да не играју кћери необрезаних.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{21}Горе гелвујске!

\par }{\QB Не падала роса ни дажд на вас,

\par }{\QB и не родило поље за принос,

\par }{\Q јер је ту бачен штит са јунака,

\par }{\QB штит Саулов,

\par }{\QB као да није помазан уљем.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{22}Без крви побијених и без масти од јунака није се враћао лук Јонатанов,

\par }{\QB нити је мач Саулов долазио натраг празан.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{23}Саул и Јонатан,

\par }{\QB мили и драги за живота,

\par }{\Q ни у смрти се не раставише;

\par }{\QB лакши од орлова беху.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{24}Кћери Израиљеве!

\par }{\QB Плачите за Саулом,

\par }{\Q који вас је облачио у скерлет лепо,

\par }{\QB и китио вас златним закладима по хаљинама вашим.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{25}Како падоше јунаци у боју!

\par }{\BB \par }
{\Q Јонатан како погибе на твојим висинама!


\par }{\QB \VS{26}Жао ми је за тобом, брате Јонатане;

\par }{\QB био си ми мио врло;

\par }{\Q већа ми је била љубав твоја од љубави женске.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{27}Како падоше јунаци,

\par }{\QB и пропаде оружје убојито!




\par }\Chap{2}{\SH Давид цар над домом Јудиним, Исвостеј над домом Израиљевим. Авенир убија Исаила.
\par }
{\PP \VerseOne{1}А после тога Давид упита Господа говорећи: Хоћу ли отићи у који град Јудин? А Господ му рече: Отиди. А Давид рече: У који да отидем? Рече: Хеврон.

\VS{2}И Давид отиде онамо са две жене своје, Ахиноамом из Језраела и Авигејом која пре беше жена Навала из Кармила.

\VS{3}И људе који беху с њим одведе Давид, све с породицама њиховим, и настанише се по градовима хевронским.

\VS{4}И дођоше људи од Јуде, и помазаше онде Давида за цара над домом Јудиним.

\par }{\PP И јавише Давиду говорећи: Људи из Јависа Галадовог погребоше Саула.

\VS{5}И Давид посла посланике к људима у Јавису Галадовом, и рече им: Да сте благословени Господу што учинисте милост господару свом, Саулу и погребосте га.

\VS{6}Зато да учини Господ вама милост и веру; а ја ћу вам учинити добро, што сте то учинили.

\VS{7}И нека вам се укрепе руке и будите храбри; јер Саул, господар ваш, погибе, а дом Јудин помаза мене за цара над собом.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{8}Али Авенир, син Ниров, војвода Саулов узе Исвостеја сина Сауловог, и одведе га у Маханајим.

\VS{9}И зацари га над Галадом и над Асуром и Језраелом и Јефремом и Венијамином и над свим Израиљем.

\VS{10}Четрдесет година беше Исвостеју сину Сауловом кад поче царовати над Израиљем; и царова две године. Само дом Јудин држаше се Давида.

\VS{11}А Давид царова у Хеврону над домом Јудиним седам година и шест месеци.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{12}Потом изиђе Авенир, син Ниров, и слуге Исвостеја сина Сауловог из Маханајима у Гаваон.

\VS{13}Такође и Јоав син Серујин и слуге Давидове изиђоше и сретоше се с њима код језера гаваонског, и стадоше један с једне стране а други с друге стране.

\VS{14}Тада рече Авенир Јоаву: Нека устану момци и нека се проиграју пред нама. И рече Јоав: Нека устану.

\VS{15}И устадоше, и изиђоше на број: дванаест од Венијамина са стране Исвостеја сина Сауловог, и дванаест између слуга Давидових.

\VS{16}И ухватише један другог за главу, и тисну један другом мач свој у бок, и попадаше заједно. Отуда се прозва оно место Халкат-Асурим код Гаваона.

\VS{17}И би жесток бој оног дана; и слуге Давидове разбише Авенира и Израиљце.


\par }{\PP \VS{18}А онде беху три сина Серујина: Јоав и Ависај и Асаило. А Асаило беше лак на ногу као срна у пољу;

\VS{19}и потера Асаило Авенира, и не сврну ни надесно ни налево иза Авенира.

\VS{20}И Авенир обазре се натраг и рече: Јеси ли ти, Асаило? А он рече: Ја сам.

\VS{21}А Авенир му рече: Сврни надесно или налево, и узми једног од тих момака, и скини одору с њега. Али не хте Асаило сврнути иза њега.

\VS{22}И Авенир опет рече Асаилу: Одступи од мене; зашто да те саставим са земљом? И како бих смео погледати у Јоава брата твог?

\VS{23}Али он не хте одступити; и Авенир га удари копљем под пето ребро, и изађе му копље на леђа, те он паде онде и умре на месту. И ко год дође на оно место где паде и погибе Асаило, устављаше се.


\par }{\PP \VS{24}Али Јоав и Ависај потераше Авенира, и сунце зађе кад дођоше до брда Аме, која је према Гији на путу у пустињу гаваонску.

\VS{25}И скупише се синови Венијаминови за Авениром, те се начини чета, и стадоше на врх једног брда.

\VS{26}И Авенир викну Јоава и рече: Хоће ли мач прождирати довека? Не знаш ли да јади бивају напослетку? Зашто већ не кажеш народу да се прођу браће своје?

\VS{27}А Јоав рече: Тако жив био Бог, да ниси казао, народ би још јутрос отишао, ниједан не би терао брата свог.

\VS{28}Тада затруби Јоав у трубу, и устави се сав народ и престаше терати Израиља, и не бише се више.


\par }{\PP \VS{29}И тако Авенир и људи његови идоше преко поља целу ону ноћ, и пређоше преко Јордана, и прошавши сав Витрон дођоше у Маханајим.

\VS{30}А Јоав се врати од Авенира, и кад скупи сав народ, не беше од слуга Давидових деветнаест људи и Асаила.

\VS{31}Али слуге Давидове побише синова Венијаминових, људи Авенирових, три стотине и шездесет људи, који изгибоше.

\VS{32}А Асаила узеше и погребоше у гробу оца његовог који беше у Витлејему. И Јоав и људи његови идоше сву ноћ, и освануше у Хеврону.




\par }\Chap{3}{\SH Давидови синови. Авенир пристаје уз Давида, али га Јоав убија.
\par }
{\PP \VerseOne{1}И дуго беше рат између дома Сауловог и дома Давидовог; али Давид све већма јачаше, а дом Саулов постајаше све слабији.


\par }{\PP \VS{2}И Давиду се родише синови у Хеврону: Првенац му беше Амнон од Ахиноаме Језраељанке;

\VS{3}други беше Хилеав од Авигеје жене Навала Кармилца; трећи Авесалом син Махе кћери Талмаја цара гесурског;

\VS{4}четврти Адонија син Агитин; и пети Сефатија син Авиталин;

\VS{5}и шести Итрам од Егле жене Давидове. Ти се родише Давиду у Хеврону.


\par }{\PP \VS{6}И док беше рат између дома Сауловог и дома Давидовог, Авенир брањаше дом Саулов.

\VS{7}А Саул имаше иночу по имену Ресфу, кћер Ајину; и Исвостеј рече Авениру: Зашто си спавао код иноче оца мог?

\VS{8}И Авенир се разгневи на речи Исвостејеве и рече: Јесам ли ја пасја глава, који сада чиним на Јуди милост дому Саула оца твог и браћи његовој и пријатељима његовим, и нисам те пустио у руке Давидове, те данас тражиш на мени зло ради те жене?

\VS{9}Тако нека учини Бог Авениру, и тако нека дода, ако не учиним Давиду како му се Господ заклео,

\VS{10}да се пренесе ово царство од дома Сауловог, и да се утврди престо Давидов над Израиљем и над Јудом, од Дана до Вирсавеје.

\VS{11}И он не може више ништа одговорити Авениру, јер га се бојаше.


\par }{\PP \VS{12}И Авенир посла посланике к Давиду од себе и поручи: Чија је земља? И поручи му: Учини веру са мном, и ево рука ће моја бити с тобом, да обратим к теби свега Израиља.

\VS{13}А он одговори: Добро; ја ћу учинити веру с тобом; али једно иштем од тебе, и то: да не видиш лице моје ако ми прво не доведеш Михалу, кћер Саулову, кад дођеш да видиш лице моје.

\VS{14}И посла Давид посланике к Исвостеју, сину Сауловом, и поручи му: Дај ми жену моју Михалу, коју испросих за сто окрајака филистејских.

\VS{15}И Исвостеј посла те је узе од мужа, од Фалтила, сина Лаисовог.

\VS{16}А муж њен пође с њом, и једнако плакаше за њом до Ваурима. Тада му рече Авенир: Иди, врати се натраг. И он се врати.


\par }{\PP \VS{17}Потом Авенир говори старешинама израиљским, и рече им: Пре тражисте Давида да буде цар над вама.

\VS{18}Ето сада учините; јер је Господ рекао за Давида говорећи: Преко Давида слуге свог избавићу народ свој Израиља из руку филистејских и из руку свих непријатеља њихових.

\VS{19}Тако говори Авенир и синовима Венијаминовим. Потом отиде Авенир и у Хеврон да каже Давиду све што за добро нађе Израиљ и сав дом Венијаминов.


\par }{\PP \VS{20}И кад дође Авенир к Давиду у Хеврон и с њим двадесет људи, учини Давид гозбу Авениру и људима који беху с њим.

\VS{21}И рече Авенир Давиду: Да устанем и идем да скупим к цару господару свом сав народ Израиљев да учине веру с тобом, па да царујеш како ти душа жели. И Давид отпусти Авенира да иде с миром.


\par }{\PP \VS{22}А гле, слуге Давидове враћаху се с Јоавом из боја, и тераху са собом велик плен; а Авенир већ не беше код Давида у Хеврону, јер га отпусти, те отиде с миром.

\VS{23}Јоав дакле и сва војска што беше с њим, дођоше онамо; и јавише Јоаву говорећи: Авенир син Ниров долазио је к цару, и он га отпусти те отиде с миром.

\VS{24}И Јоав отиде к цару и рече: Шта учини? Гле, Авенир је долазио к теби; зашто га пусти те отиде?

\VS{25}Познајеш ли Авенира сина Нировог? Долазио је да те превари, да види куда ходиш и да дозна све што радиш.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{26}Потом отишавши Јоав од Давида посла људе за Авениром да га врате од студенца Сире, а Давид не знаше за то.

\VS{27}И кад се врати Авенир у Хеврон, одведе га Јоав на страну под врата као да говори с њим насамо; онде га удари под пето ребро, те умре за крв Асаила брата његовог.

\VS{28}А кад Давид после то чу, рече: Ја нисам крив ни царство моје пред Господом довека за крв Авенира сина Нировог.

\VS{29}Нека падне на главу Јоавову и на сав дом оца његовог; и нека дом Јоавов не буде никад без човека болног од течења или губавог или који иде о штапу или који падне од мача или који нема хлеба.

\VS{30}Тако Јоав и Ависај брат његов убише Авенира што он погуби Асаила брата њиховог код Гаваона у боју.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{31}И рече Давид Јоаву и свему народу који беше с њим: Раздерите хаљине своје и припашите кострет, и плачите за Авениром. И цар Давид иђаше за носилима.

\VS{32}А кад погребоше Авенира у Хеврону, цар подиже глас свој и плака на гробу Авенировом; плака и сав народ.

\VS{33}И наричући за Авениром рече:

\par }{\BB \par }
{\Q Умре ли Авенир како умире безумник?


\par }{\Q \VS{34}Руке твоје не бише везане,

\par }{\QB нити ноге твоје у оков оковане;

\par }{\QB пао си као што се пада од неваљалих људи.

\par }{\BB \par }
{\PP Тада још већма плака за њим сав народ.


\par }{\PP \VS{35}И дође сав народ нудећи Давида да једе шта, док још беше дан; али се Давид закле и рече: Бог нека ми учини тако, и тако нека дода, ако окусим хлеба или шта друго док не зађе сунце.

\VS{36}И сав народ чу то, и би им по вољи; шта год чињаше цар, беше по вољи свему народу.

\VS{37}И позна сав народ и сав Израиљ у онај дан да није било од цара што погибе Авенир син Ниров.

\VS{38}И цар рече слугама својим: Не знате ли да је војвода и то велики погинуо данас у Израиљу?

\VS{39}Али ја сам сада још слаб, ако и јесам помазани цар; а ови људи, синови Серујини, врло су ми силни. Нека Господ плати ономе који чини зло према злоћи његовој.




\par }\Chap{4}{\SH Исвостеј убијен. Давид свети његову смрт.
\par }
{\PP \VerseOne{1}А кад чу син Саулов да је погинуо Авенир у Хеврону, клонуше му руке, и сав се Израиљ смете.

\VS{2}А имаше син Саулов две војводе над четама; једном беше име Вана, другом беше име Рихав, синови Римона Вироћанина, од синова Венијаминових; јер се и Вирот бројаше Венијамину;

\VS{3}а Вироћани беху побегли у Гитајим, где осташе као дошљаци до данашњег дана.


\par }{\PP \VS{4}И имаше Јонатан, син Саулов, сина хромог на ногу, коме беше пет година кад дође глас о смрти Сауловој и Јонатановој из Језраела, те га узе дадиља његова и побеже, и кад брзо бежаше, он паде и охрону; а име му беше Мефивостеј.


\par }{\PP \VS{5}И пођоше синови Римона Вироћанина, Рихав и Вана, и дођоше у подне у кућу Исвостејеву; а он почиваше у подне.

\VS{6}И уђоше у кућу као да узму пшенице, и прободоше га под пето ребро Рихав и Вана, и побегоше.

\VS{7}Кад уђоше у кућу, он лежаше на постељи својој у клети где спаваше, те га прободоше и убише, и одсекоше му главу и узеше је, па отидоше путем преко поља целу ону ноћ.

\VS{8}И донесоше главу Исвостејеву Давиду у Хеврон, и рекоше цару: Ево главе Исвостеја сина Сауловог, непријатеља твог, који је тражио душу твоју; и Господ освети данас цара, господара мог, од Саула и семена његовог.

\VS{9}Али Давид одговарајући Рихаву и Вану, брату његовом, синовима Римона Вироћанина, рече им: Тако да је жив Господ, који је избавио душу моју из сваке невоље.

\VS{10}Кад оног који ми јави говорећи: Гле, погибе Саул, и мишљаше да ће ми јавити добре гласе, ухватих и убих у Сиклагу, и то му би од мене дар за гласе његове,

\VS{11}а камоли људе безбожне, који убише човека правог, у кући његовој, на постељи његовој! Нећу ли тражити крв његову из ваших руку, и вас истребити са земље?

\VS{12}И заповеди Давид момцима својим, те их погубише, и одсекоше им руке и ноге, и обесише код језера хевронског; а главу Исвостејеву узеше и погребоше у гробу Авенировом у Хеврону.




\par }\Chap{5}{\SH Остала племена помазују Давида. Јерусалим освојен. Давидов дом и победа.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Тада дођоше сва племена Израиљева к Давиду у Хеврон, и рекоше му говорећи: Ево, ми смо кост твоја и тело твоје.

\VS{2}И пре, док Саул беше цар над нама, ти си одводио и доводио Израиља; и Господ ти је рекао: Ти ћеш пасти народ мој Израиља и ти ћеш бити вођ Израиљу.

\VS{3}Тако дођоше све старешине Израиљеве к цару у Хеврон, и учини с њима цар Давид веру у Хеврону пред Господом; и помазаше Давида за цара над Израиљем.

\VS{4}Тридесет година беше Давиду кад се зацари, и царова четрдесет година.

\VS{5}У Хеврону царова над Јудом седам година и шест месеци; а у Јерусалиму царова тридесет и три године над свим Израиљем и Јудом.


\par }{\PP \VS{6}А цар отиде са својим људима у Јерусалим на Јевусеје, који живљаху у оној земљи. И они рекоше Давиду говорећи: Нећеш ући овамо док не узмеш слепе и хроме, хотећи казати: Неће ући овамо Давид.

\VS{7}Али Давид узе кулу Сион, то је град Давидов.

\VS{8}Јер рече Давид у онај дан: Ко год побије Јевусеје и дође до јаза, и до слепих и хромих, на које мрзи душа Давидова, биће војвода. Зато се каже: Слепи и хроми да не улазе у ову кућу.

\VS{9}И седе Давид у кули, и назва је градом Давидовим: и погради је Давид унаоколо од Милона и унутра.

\VS{10}И Давид једнако напредоваше, јер Господ Бог над војскама беше с њим.


\par }{\PP \VS{11}И Харим цар тирски посла посланике к Давиду, и кедрових дрва и дрводеља и каменара, и саградише кућу Давиду.

\VS{12}И разуме Давид да га је Господ утврдио за цара над Израиљем, и да је узвисио царство његово ради народа свог Израиља.


\par }{\PP \VS{13}И узе Давид још иноча и жена из Јерусалима, пошто дође из Хеврона; и роди се Давиду још синова и кћери.

\VS{14}И ово су имена оних који му се родише у Јерусалиму: Самуја и Совав и Натан и Соломун,

\VS{15}и Јевар и Елисуја и Нафиг и Јафија,

\VS{16}и Елисама и Елијада и Елифалет.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{17}А Филистеји чувши да су помазали Давида за цара над Израиљем, изиђоше сви Филистеји да траже Давида; а Давид чувши то, отиде у кулу.

\VS{18}И Филистеји дошавши раширише се по долини рафајској.

\VS{19}Тада Давид упита Господа говорећи: Хоћу ли изаћи на Филистеје? Хоћеш ли их дати у моје руке? А Господ рече Давиду: Изађи; доиста ћу дати Филистеје у твоје руке.

\VS{20}Тада Давид дође у Вал-Ферасим, и поби их онде, и рече: Продре Господ непријатеље моје преда мном као кад вода продире. Отуда се прозва оно место Вал-Ферасим.

\VS{21}И оставише онде лажне богове своје; а Давид и људи његови однесоше их.


\par }{\PP \VS{22}И опет наново дођоше Филистеји, и раширише се у долини рафајској.

\VS{23}И Давид упита Господа, који рече: Не иди пред њих, него им зађи за леђа, па удари на њих према дудовима.

\VS{24}Па кад чујеш да зашушти по врховима од дудова, онда се крени, јер ће онда поћи Господ пред тобом да побије војску филистејску.

\VS{25}И Давид учини тако како му заповеди Господ, и поби Филистеје од Гаваје до Гезера.




\par }\Chap{6}{\SH Одношење ковчега завета у Јерусалим. Михалино ругање.
\par }
{\PP \VerseOne{1}После скупи опет Давид све људе изабране из Израиља, тридесет хиљада.

\VS{2}Па се подиже Давид и сав народ што беше с њим и отиде из Вале Јудине да пренесе отуда ковчег Божји, код ког се призива име, име Господа над војскама, који седи на херувимима.

\VS{3}И метнуше ковчег Божји на нова кола, и повезоше га из куће Авинадавове, која беше на брду; а Уза и Ахијо синови Авинадавови управљаху новим колима.

\VS{4}И одвезоше ковчег Божји из куће Авинадавове, која беше на брду, и Ахијо иђаше пред ковчегом.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{5}А Давид и сав дом Израиљев удараху пред Господом у свакојаке справе од дрвета кедровог, у гусле, у псалтире, у бубње, у свирале и у кимвале.

\VS{6}А кад дођоше до гумна Нахоновог, Уза се маши за ковчег Божји и прихвати га, јер волови потегоше на страну.

\VS{7}И Господ се разгневи на Узу, и удари га Бог онде за ту непажњу, те умре онде код ковчега Божијег.

\VS{8}И ожалости се Давид што Господ уби Узу. Зато се прозва оно место Фарес-Уза до данас.

\VS{9}И уплаши се Давид од Господа у онај дан, и рече: Како ће доћи к мени ковчег Господњи?

\VS{10}И не хте Давид одвести ковчег Господњи к себи у град Давидов; него га склони Давид у кућу Овид-Едома Гетејина.

\VS{11}И оста ковчег Господњи у кући Овид-Едома Гетејина три месеца, и благослови Господ Овид-Едома и сав дом његов.


\par }{\PP \VS{12}И јавише цару Давиду говорећи: Господ благослови дом Овид-Едомов и све што има ради ковчега Божијег. Тада отиде Давид, и пренесе ковчег Божји из куће Овид-Едомове у град Давидов с весељем.

\VS{13}И кад они који ношаху ковчег Господњи поступише шест корака, принесе на жртву вола и дебела овна.

\VS{14}И Давид играше из све снаге пред Господом, и беше огрнут оплећком ланеним.

\VS{15}Тако Давид и сав дом Израиљев ношаху ковчег Господњи подвикујући и трубећи у трубе.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{16}А кад ковчег Господњи улажаше у град Давидов, Михала кћи Саулова гледајући с прозора виде цара Давида где скаче и игра пред Господом, и подругну му се у срцу свом.

\VS{17}А кад донесоше ковчег Господњи, наместише га на његово место у шатору који му разапе Давид. И принесе Давид жртве захвалне пред Господом.

\VS{18}Потом принесавши Давид жртве паљенице и жртве захвалне благослови народ у име Господа над војскама.

\VS{19}И раздаде међу сав народ, међу све мноштво Израиљево, и људима и женама, сваком по један хлеб и комад меса и жбан вина. Потом отиде народ, свак својој кући.


\par }{\PP \VS{20}И Давид се врати да благослови свој дом; а Михала кћи Саулова изиђе на сусрет Давиду, и рече: Како је славан био данас цар Израиљев, кад се данас откривао пред слушкињама слуга својих, као што се откривају никакви људи!

\VS{21}А Давид рече Михали: Пред Господом, који ме је изабрао преко оца твог и преко свега дома његовог, те ми заповедио да будем вођ народу Господњем, Израиљу, играо сам, и играћу пред Господом.

\VS{22}И још ћу се већма понизити, и још ћу мањи себи бити; и опет ћу бити славан пред слушкињама, за које говориш.

\VS{23}И Михала кћи Саулова не има порода до смрти своје.




\par }\Chap{7}{\SH Давид хоће да гради храм и добија обрицање за вечито царство семена свог. Његова молитва.
\par }
{\PP \VerseOne{1}А кад цар сеђаше код куће своје, и Господ му даде мир свуда унаоколо од свих непријатеља његових,

\VS{2}рече цар Натану пророку: Види, ја стојим у кући од кедрова дрвета, а ковчег Божји стоји под завесима.

\VS{3}А Натан рече цару: Шта ти је год у срцу, иди, чини, јер је Господ с тобом.


\par }{\PP \VS{4}Али ону ноћ дође реч Господња к Натану говорећи:

\VS{5}Иди и реци слузи мом Давиду: Овако вели Господ: Ти ли ћеш ми начинити кућу да у њој наставам?

\VS{6}Кад нисам наставао у кући од кад изведох синове Израиљеве из Мисира до данас, него сам ходио у шатору и у наслону.

\VS{7}Куда сам год ходио са свим синовима Израиљевим, јесам ли једну реч рекао коме од судија Израиљевих, којима заповедах да пасу народ мој Израиља, и казао: Зашто ми не начините куће од кедра?

\VS{8}Овако дакле реци Давиду слузи мом: Овако вели Господ над војскама: Ја те узех од тора, од оваца, да будеш вођ народу мом, Израиљу:

\VS{9}И бејах с тобом куда си год ходио, и истребих све непријатеље твоје испред тебе, и стекох ти име велико, као што је име великих људи који су на земљи.

\VS{10}И одредићу место народу свом Израиљу, и посадићу га, те ће наставати у свом месту, и неће се више претресати, нити ће их више мучити неправедници као пре,

\VS{11}и од оног дана кад поставих судије над народом својим Израиљем; и смирићу те од свих непријатеља твојих. Јоште ти јавља Господ да ће ти Господ начинити кућу.

\VS{12}Кад се наврше дани твоји, и починеш код отаца својих, подигнућу семе твоје након тебе, које ће изаћи из утробе твоје, и утврдићу царство његово.

\VS{13}Он ће сазидати дом имену мом, и утврдићу престо царства његовог довека.

\VS{14}Ја ћу му бити Отац, и он ће ми бити син: ако учини шта зло, караћу га прутом људским и ударцима синова човечијих.

\VS{15}Али милост моја неће се уклонити од њега као што сам је уклонио од Саула, ког уклоних испред тебе.

\VS{16}Него ће тврд бити дом твој и царство твоје довека пред тобом, и престо ће твој стајати довека.

\VS{17}По свим овим речима и по свој овој утвари каза Натан Давиду.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{18}Тада дође цар Давид и стаде пред Господом, и рече: Ко сам ја, Господе, Господе, и шта је мој дом, те си ме довео довде?

\VS{19}Па и то Ти се још чини мало, Господе, Господе, него си говорио и за дом слуге свог на дуго времена. Је ли то закон човечји, Господе, Господе!

\VS{20}Али шта ће јоште Давид да Ти говори? Та Ти знаш слугу свог, Господе, Господе!

\VS{21}Ради речи своје и по срцу свом учинио си све ове велике ствари обзнањујући их слузи свом.

\VS{22}Зато си велик, Господе Боже, нема таквог какав си Ти; и нема Бога осим Тебе, по свему што чусмо својим ушима.

\VS{23}Јер који је народ на земљи као Твој народ Израиљ? Ког је ради Бог ишао да га искупи да му буде народ и да стече себи име и да вам учини велика и страшна дела у земљи Твојој, пред народом Твојим, који си искупио себи из Мисира, од народа и богова њихових.

\VS{24}Јер си утврдио себи народ свој Израиља да Ти буде народ довека; а Ти си им, Господе, Бог.

\VS{25}И тако, Господе Боже, реч коју си обрекао слузи свом и дому његовом, потврди засвагда, и учини како си рекао.

\VS{26}Нека се велича име Твоје до века, да се говори: Господ је над војскама Бог над Израиљем; и дом слуге Твог Давида нека стоји тврдо пред Тобом.

\VS{27}Јер си Ти, Господе над војскама, Боже Израиљев, јавио слузи свом говорећи: Дом ћу сазидати теби. Зато слуга Твој нађе у срцу свом да Ти се помоли овом молитвом.

\VS{28}Тако, Господе, Господе, Ти си Бог, и речи су Твоје истина; Ти си ово добро обрекао слузи свом.

\VS{29}Буди, дакле, вољан и благослови дом слуге свог да буде довека пред Тобом; јер си Ти Господе, рекао, и Твојим ће благословом бити благословен дом слуге Твог довека.




\par }\Chap{8}{\SH Давидове победе и скупоцености. Постављање власти.
\par }
{\PP \VerseOne{1}После тога разби Давид Филистеје, и покори их, и узе Давид Метег-Аму из руку филистејских.


\par }{\PP \VS{2}Разби и Моавце, и измери их ужем поваљавши их по земљи, и измери их два ужа да се погубе а једно уже да се оставе у животу. И Моавци посташе слуге Давидове, и плаћаху му данак.


\par }{\PP \VS{3}Давид разби и Адад-Езера сина Реововог цара совског, изашав да рашири власт своју до реке Ефрата.

\VS{4}И зароби их Давид хиљаду и седам стотина коњаника и двадесет хиљада пешака, и подреза Давид жиле свим коњима колским, само остави за сто кола.

\VS{5}И беху дошли Сирци из Дамаска у помоћ Адад-Езеру цару совском, и Давид поби двадесет и две хиљаде Сираца.

\VS{6}И намести Давид војску у Сирији што је под Дамаском, и Сирци посташе слуге Давидове плаћајући му данак. И Господ чуваше Давида куда год иђаше.

\VS{7}И Давид узе златне штитове које имаху слуге Адад-Езерове, и донесе их у Јерусалим.

\VS{8}И из Ветаха и из Виротаја, градова Адад-Езерових, однесе цар Давид силну бронзу.


\par }{\PP \VS{9}А кад чу Тоја, цар ематски, да је Давид побио сву војску Адад-Езерову,

\VS{10}посла Тоја Јорама сина свог к цару Давиду да га поздрави и да му честита што је војевао на Адад-Езера и убио га, јер Тоја имаше рат с Адад-Езером; и донесе Јорам закладе златне и сребрне и бронзане.

\VS{11}Па и то цар Давид посвети Господу са сребром и златом што беше посветио од свих народа које покори,

\VS{12}од Сираца и од Моаваца и од синова Амонових и од Филистеја и од Амалика, и од плена Адад-Езера сина Реововог, цара совског.


\par }{\PP \VS{13}И Давид стече име кад се врати побивши Сирце, осамнаест хиљада у сланој долини.

\VS{14}И намести војску по Идумеји, по свој Идумеји намести војску, и сви Едомци посташе слуге Давидове. И Господ чуваше Давида куда год иђаше.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{15}Тако царова Давид над свим Израиљем, судећи и дајући правду свему народу свом.

\VS{16}И Јоав син Серујин беше над војском; а Јосафат син Ахилудов паметар;

\VS{17}а Садок син Ихитовов и Ахимелех син Авијатаров свештеници; а Сераја писар;

\VS{18}а Венаја син Јодајев беше над Херетејима и Фелетејима; а синови Давидови кнезови.




\par }\Chap{9}{\SH Милост Давидова према Мефивостеју.
\par }
{\PP \VerseOne{1}И рече Давид: Има ли јоште ко да је остао од дома Сауловог? Да му учиним милост ради Јонатана.

\VS{2}А беше један слуга дома Сауловог, по имену Сива; и дозваше га к Давиду. И рече му цар: Јеси ли ти Сива? А он рече: Ја сам, слуга твој.

\VS{3}А цар рече: Има ли јоште ко од дома Сауловог да му учиним милост Божију? А Сива рече цару: Још има син Јонатанов, хром на ногу.

\VS{4}И рече му цар: Где је? А Сива рече цару: Ено га у дому Махира сина Амиловог у Лодевару.

\VS{5}Тада посла цар Давид да га доведу из Лодевара из дома Махира сина Амиловог.

\VS{6}А кад дође к Давиду Мефивостеј син Јонатана сина Сауловог, паде на лице своје и поклони се. А Давид рече: Мефивостеју! А он рече: Ево слуге твог.

\VS{7}А Давид му рече: Не бој се; јер ћу ти учинити милост Јонатана ради оца твог, даћу ти натраг све њиве Саула оца твог; а ти ћеш свагда јести за мојим столом.

\VS{8}А он се поклони и рече: Ко сам ја слуга твој, те си погледао на мртвог пса као што сам ја?


\par }{\PP \VS{9}И цар дозва Сиву слугу Сауловог, и рече му: Шта је год било Саулово и свега дома његовог, дао сам сину твог господара.

\VS{10}Ради му дакле земљу ти и синови твоји и слуге твоје, и доноси да син господара твог има хлеб да једе; али Мефивостеј син господара твог јешће свагда за мојим столом. Сива пак имаше петнаест синова и двадесет слуга.

\VS{11}И рече Сива цару: Како је цар господар мој заповедио слузи свом, све ће чинити слуга твој. Али Мефивостеј, рече цар, јешће за мојим столом као царски син.

\VS{12}А Мефивостеј имаше малог сина, коме име беше Миха; а сви који живљаху у дому Сивином беху слуге Мефивостејеве.

\VS{13}А Мефивостеј сеђаше у Јерусалиму, јер свагда јеђаше за царевим столом, а беше хром на обе ноге.




\par }\Chap{10}{\SH Синови Амонови срамоте посланике Давидове, али и њих и народе њихове помагаче надбија Давид.
\par }
{\PP \VerseOne{1}А после тога умре цар синова Амонових, и зацари се Анун син његов на његово место.

\VS{2}И рече Давид: Да учиним милост Ануну сину Насовом, као што је отац његов мени учинио милост. И посла Давид да га потеши за оцем преко слуга својих. И дођоше слуге Давидове у земљу синова Амонових.

\VS{3}А кнезови синова Амонових рекоше Ануну господару свом: Мислиш да је Давид зато послао људе да те потеше, што је рад учинити част оцу твом? А није зато послао Давид к теби слуге своје да промотри град и уходи, па после да га раскопа?

\VS{4}Тада Анун ухвати слуге Давидове, и обрија им браде до пола и одсече им хаљине по поле, до задњице, и оправи их натраг.

\VS{5}А кад то јавише Давиду, он посла пред њих, јер људи беху грдно осрамоћени, и поручи им цар: Седите у Јерихону докле вам нарасте брада, па онда дођите натраг.


\par }{\PP \VS{6}Тада синови Амонови видећи где се омразише с Давидом, послаше синови Амонови, те најмише Сираца од Вет-Реова и Сираца од Сове двадесет хиљада пешака, и у цара од Махе хиљаду људи, и од Ис-Това дванаест хиљада људи.

\VS{7}А Давид кад то чу, посла Јоава са свом храбром војском својом.

\VS{8}И Изиђоше синови Амонови, и уврсташе се пред вратима, а Сирци из Сове и из Реова и људи из Ис-Това и из Махе беху за себе у пољу.


\par }{\PP \VS{9}И Јоав видећи намештену војску према себи спред и озад, узе одабране из све војске израиљске, и намести их према Сирцима;

\VS{10}а остали народ предаде Ависају брату свом да их намести према синовима Амоновим.

\VS{11}И рече: Ако Сирци буду јачи од мене, дођи ми у помоћ; ако ли синови Амонови буду јачи од тебе, ја ћу доћи теби у помоћ.

\VS{12}Буди храбар, и држимо се храбро за свој народ и за градове Бога свог; а Господ нека учини шта му је по вољи.

\VS{13}Тада Јоав и народ који беше с њим примакоше се да ударе на Сирце, али они побегоше испред њега.

\VS{14}А синови Амонови видећи где побегоше Сирци, побегоше и они испред Ависаја, и уђоше у свој град. И врати се Јоав од синова Амонових, и дође у Јерусалим.


\par }{\PP \VS{15}Али Сирци кад видеше где их надбише Израиљци, скупише се опет.

\VS{16}И Адад-Езер посла, те доведе Сирце испреко реке, који дођоше у Елам; а Совак, војвода Адад-Езеров иђаше пред њима.

\VS{17}Кад то јавише Давиду, он скупи све Израиљце, и пређе преко Јордана и дође у Елам; и Сирци се наместише против Давида и побише се с Давидом.

\VS{18}Али побегоше Сирци испред Израиља, и поби Давид Сираца седам стотина и четрдесет хиљада коњика; и Совака војводу њиховог уби, те погибе онде.

\VS{19}И кад видеше сви цареви, слуге Адад-Езерове, да их разби Израиљ, учинише мир с Израиљем, и служаху им, и Сирци не смеше више помагати синовима Амоновим.




\par }\Chap{11}{\SH Давидова прељуба и кривица за крв.
\par }
{\PP \VerseOne{1}А кад прође година, у време кад цареви иду на војску, посла Давид Јоава и слуге своје с њим, и свега Израиља, те потираху синове Амонове, и опколише Раву; а Давид оста у Јерусалиму.


\par }{\PP \VS{2}И пред вече уста Давид с постеље своје, и ходајући по крову царског двора угледа с крова жену где се мије, а жена беше врло лепа на очи.

\VS{3}И Давид посла да пропитају за жену и рекоше: Није ли то Витсавеја кћи Елијамова, жена Урије Хетејина?

\VS{4}И Давид посла посланике да је доведу; и кад дође к њему, он леже с њом, а она се беше очистила од нечистоте своје; после се врати својој кући.

\VS{5}И затрудне жена, те посла и јави Давиду говорећи: Трудна сам.


\par }{\PP \VS{6}Тада Давид посла к Јоаву и поручи: Пошљи ми Урију Хетејина. И посла Јоав Урију к Давиду.

\VS{7}И кад Урија дође к њему, запита га Давид како је Јоав и како је народ и како иде рат.

\VS{8}Потом рече Давид Урији: Иди кући својој, и опери ноге своје. И Урија изиђе из царевог двора, а за њим изнесоше јело царско.

\VS{9}Али Урија леже на вратима двора царевог са свим слугама господара свог, и не отиде кући својој.

\VS{10}И јавише Давиду говорећи: Урија није отишао кући својој. А Давид рече Урији: Ниси ли дошао с пута? Зашто не идеш кући својој?

\VS{11}А Урија рече Давиду: Ковчег и Израиљ и Јуда стоје по шаторима, и Јоав господар мој и слуге господара мог стоје у пољу, па како бих ја ушао у кућу своју да једем и пијем и спавам са женом својом? Тако ти био жив и тако била жива душа твоја, нећу то учинити.

\VS{12}Тада рече Давид Урији: Остани овде још данас, па ћу те сутра отпустити. Тако оста Урија у Јерусалиму онај дан и сутрадан.

\VS{13}И позва га Давид да једе и пије с њим, те га опије. А увече отиде, те леже на постељу своју са слугама господара свог, а кући својој не отиде.


\par }{\PP \VS{14}А ујутру написа Давид књигу Јоаву, и посла по Урији.

\VS{15}А у књизи писа и рече: Наместите Урију где је најжешћи бој, па се узмакните од њега да би га убили да погине.

\VS{16}И Јоав опколивши град намести Урију на место где је знао да су најхрабрији људи.

\VS{17}И изиђоше људи из града и побише се с Јудом. И погибе из народа неколико слуга Давидових; погибе и Урија Хетејин.

\VS{18}Тада Јоав посла к Давиду, и јави му све што би у боју.

\VS{19}И заповеди гласнику говорећи: Кад приповедиш цару све што је било у боју,

\VS{20}ако се разгневи цар и рече ти: Зашто сте ишли тако близу града да се бијете? Зар нисте знали како се стреља с града?

\VS{21}Ко је убио Авимелеха сина Јерувесетовог? Није ли жена бацила на њ комад жрвња са зида, те погибе у Тевесу? Зашто сте ишли близу зида? Тада реци: Погинуо је и слуга твој Урија Хетејин.


\par }{\PP \VS{22}И отиде гласник, и дошавши јави Давиду све за шта га је послао Јоав.

\VS{23}И рече гласник Давиду: Беху јачи од нас, и изиђоше у поље на нас, али их узбисмо до врата градских.

\VS{24}А стрелци стадоше стрељати на слуге твоје са зида, и погибе неколико слуга царевих, тако и слуга твој Урија Хетејин погибе.

\VS{25}Тада рече Давид гласнику: Овако реци Јоаву: Не буди зловољан за то; јер мач прождире сад овог сад оног; удри још јаче на град и раскопај га. Тако га охрабри.


\par }{\PP \VS{26}А жена Уријина чувши да је погинуо муж њен Урија, плака за мужем својим.

\VS{27}А кад прође жалост, посла Давид и узе је у кућу своју, и она му поста жена, и роди му сина. Али не беше по вољи Господу шта учини Давид.




\par }\Chap{12}{\SH Натанова беседа за покајање. Давид признаје свој грех и добија опроштење. Соломуново рођење. Освојење Раве.
\par }
{\PP \VerseOne{1}И посла Господ Натана к Давиду; и он дошав к њему рече му: У једном граду беху два човека, један богат а други сиромах.

\VS{2}Богати имаше оваца и говеда врло много;

\VS{3}а сиромах немаше ништа до једну малу овчицу, коју беше купио, и храњаше је, те одрасте уза њ и уз децу његову, и јеђаше од његовог залогаја, и из његове чаше пијаше, и на крилу му спаваше, и беше му као кћи.

\VS{4}А дође путник к богатом човеку, а њему би жао узети из својих оваца или говеда да зготови путнику који дође к њему; него узе овцу оног сиромаха, и зготови је човеку, који дође к њему.

\VS{5}Тада се Давид врло разгневи на оног човека, и рече Натану: Тако жив био Господ, заслужио је смрт онај који је то учинио.

\VS{6}И овцу нека плати учетворо, што је то учинио и није му жао било.


\par }{\PP \VS{7}Тада рече Натан Давиду: Ти си тај. Овако вели Господ Бог Израиљев: Ја сам те помазао за цара над Израиљем, и ја сам те избавио из руку Саулових.

\VS{8}И дао сам ти дом господара твог, и жене господара твог на крило твоје, дао сам ти дом Израиљев и Јудин; и ако је мало додао бих ти то и то.

\VS{9}Зашто си презрео реч Господњу чинећи шта Њему није по вољи? Урију Хетејина убио си мачем и узео си жену његову себи за жену, а њега си убио мачем синова Амонових.

\VS{10}Зато неће се одмаћи мач од дома твог довека, што си ме презрео и узео жену Урије Хетејина да ти буде жена.

\VS{11}Овако вели Господ: Ево, ја ћу подигнути на те зло из дома твог, и узећу жене твоје на твоје очи, и даћу их ближњему твом, те ће спавати са женама твојим на видику свакоме.

\VS{12}Јер ти си учинио тајно, али ћу ја ово учинити пред свим Израиљем и сваком на видику.

\VS{13}Тада рече Давид Натану: Сагреших Господу. А Натан рече Давиду: и Господ је пронео грех твој; нећеш умрети.

\VS{14}Али што си тим делом дао прилику непријатељима Господњим да хуле, зато ће ти умрети син који ти се родио.

\VS{15}Потом Натан отиде својој кући.

\par }{\BB \par }
{\PP А Господ удари дете које роди жена Уријина Давиду, те се разболе на смрт.

\VS{16}И Давид се мољаше Богу за дете, и пошћаше се Давид, и дошавши лежаше преко ноћи на земљи.

\VS{17}И старешине дома његовог усташе око њега да га подигну са земље, али он не хте, нити једе шта с њима.

\VS{18}А кад би седми дан, умре дете; и не смеху слуге Давидове јавити му да је дете умрло, јер говораху: Ево, док дете беше живо, говорасмо му, па нас не хте послушати; а како ћемо му казати: Умрло је дете? Хоће га уцвелити.

\VS{19}А Давид видећи где слуге његове шапћу међу собом, досети се да је умрло дете; и рече Давид слугама својим: Је ли умрло дете? А они рекоше: Умрло је.

\VS{20}Тада Давид уста са земље, и уми се, и намаза се и преобуче се; и отиде у дом Господњи, и поклони се. Потом опет дође кући својој, и заиска да му донесу да једе; и једе.

\VS{21}А слуге његове рекоше му: Шта то радиш? Док беше дете живо, постио си и плакао; а кад умре дете, устао си и једеш.

\VS{22}А он рече: Док дете беше живо, постио сам и плакао, јер говорах: ко зна, може се смиловати Господ на ме да дете остане живо.

\VS{23}А сад умрло је; што бих постио? Могу ли га повратити? Ја ћу отићи к њему, али он неће се вратити к мени.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{24}Потом Давид утеши Витсавеју жену своју, и отиде к њој, и леже с њом. И она роди сина, коме наде име Соломун. И мио беше Господу.

\VS{25}И посла Натана пророка, те му наде име Једидија, ради Господа.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{26}А Јоав бијући Раву синова Амонових, узе царски град.

\VS{27}И посла посланике к Давиду, и рече: Бих Раву, и узех град на води.

\VS{28}Него сада скупи остали народ, и стани у логор према граду, и узми га, да га не бих ја узео и моје се име спомињало на њему.

\VS{29}И Давид скупивши сав народ отиде на Раву, и удари на њу, и узе је.

\VS{30}И узе цару њиховом с главе круну, у којој беше таланат злата, с драгим камењем, и метнуше је на главу Давиду, и однесе из града плен врло велик.

\VS{31}А народ који беше у њему изведе и метну их под пиле и под бране гвоздене и под секире гвоздене, и сагна их у пећи где се опеке пеку. И тако учини свим градовима синова Амонових. Потом се врати Давид са свим народом у Јерусалим.




\par }\Chap{13}{\SH Амонов грех и смрт. Авесаломово бежање.
\par }
{\PP \VerseOne{1}А потом се догоди: Авесалом син Давидов имаше лепу сестру по имену Тамару, и замилова је Амнон, син Давидов.

\VS{2}И тужаше Амнон тако да се разболе ради Тамаре сестре своје; јер беше девојка, те се Амнону чињаше тешко да јој учини шта.

\VS{3}А имаше Амнон пријатеља, коме име беше Јонадав син Саме брата Давидовог; и Јонадав беше врло домишљат.

\VS{4}И рече му: Што се тако сушиш, царев сине, од дана на дан? Не би ли ми казао? А Амнон му рече: Љубим Тамару сестру Авесалома брата свог.

\VS{5}Тада му рече Јонадав: Лези у постељу своју, и учини се болестан; па кад дође отац твој да те види, ти му реци: Нека дође Тамара сестра моја да ме нахрани, и да зготови пред мојим очима јело да гледам, и из њене руке да једем.

\VS{6}И Амнон леже и учини се болестан; и кад дође цар да га види, рече Амнон цару: Нека дође Тамара сестра моја и зготови преда мном два јелца да једем из њене руке.


\par }{\PP \VS{7}Тада Давид посла к Тамари кући, и поручи јој: Иди у кућу брата свог Амнона и зготови му јело.

\VS{8}И Тамара отиде у кућу брата свог Амнона, и он лежаше; и узе брашна и замеси и зготови јело пред њим и скува.

\VS{9}Потом узе тавицу и изручи преда њ; али Амнон не хте јести, него рече: Кажите нека изиђу сви који су код мене. И изиђоше сви.

\VS{10}Тада рече Амнон Тамари: Донеси то јело у клет да једем из твоје руке. И Тамара узе јело што беше зготовила, и донесе Амнону брату свом у клет.

\VS{11}А кад му пружи да једе, он је ухвати и рече јој: Ходи, лези са мном, сестро моја!

\VS{12}А она му рече: Не, брате, немој ме осрамотити, јер се тако не ради у Израиљу, не чини то безумље.

\VS{13}Куда бих ја са срамотом својом? А ти би био као који од најгорих људи у Израиљу. Него говори цару; он ме неће теби одрећи.

\VS{14}Али је он не хте послушати, него савладавши је осрамоти је и облежа је.


\par }{\PP \VS{15}А после омрзе на њу Амнон веома, те мржња којом мржаше на њу беше већа од љубави којом је пре љубљаше. И рече јој Амнон: Устани, одлази.

\VS{16}А она му рече: То ће бити веће зло од оног које си ми учинио што ме тераш. Али је он не хте послушати.

\VS{17}Него викну момка који га служаше, и рече му: Води ову од мене напоље, и закључај врата за њом.

\VS{18}А она имаше на себи шарену хаљину, јер такве хаљине ношаху царске кћери док су девојке. И слуга његов изведе је напоље, и закључа за њом врата.

\VS{19}Тада Тамара посу се пепелом по глави и раздре шарену хаљину коју имаше на себи, и метну руку своју на главу, и отиде вичући.


\par }{\PP \VS{20}А брат њен Авесалом, рече јој: Да није Амнон брат твој био с тобом? Али, сестро моја, ћути, брат ти је, не мисли о том. И тако оста Тамара осамљена у кући брата свог Авесалома.

\VS{21}И цар Давид чувши све ово разгневи се врло.

\VS{22}Авесалом пак не говораше с Амноном ни ружно ни лепо; јер Авесалом мржаше на Амнона што му осрамоти сестру Тамару.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{23}А после две године кад се стрижаху овце Авесаломове у Вал-Асору, који је код Јефрема, он позва све синове цареве.

\VS{24}И дође Авесалом к цару и рече му: Ево, сад се стрижу овце слузи твом; нека пође цар и слуге његове са слугом својим.

\VS{25}Али цар рече Авесалому: Немој, сине, немој да идемо сви, да ти не будемо на теготу. И премда наваљиваше, опет не хте ићи, него га благослови.

\VS{26}А Авесалом рече: Кад ти нећеш, а оно нека иде с нама Амнон брат мој. А цар му рече: Што да иде с тобом?

\VS{27}Али навали Авесалом на њ, те пусти с њим Амнона и све синове царске.

\VS{28}Тада Авесалом заповеди момцима својим говорећи: Пазите, кад се срце Амнону развесели од вина, и ја вам кажем: Убијте Амнона; тада га убијте; не бојте се, јер вам ја заповедам, будите слободни и храбри.

\VS{29}И учинише с Амноном слуге Авесаломове како им заповеди Авесалом. Тада усташе сви синови цареви и појахаше свак своју мазгу и побегоше.


\par }{\PP \VS{30}А докле још беху на путу, дође глас Давиду да је Авесалом побио све синове цареве, да није остао од њих ни један.

\VS{31}Тада уставши цар раздре хаљине своје, и леже на земљу, и све слуге његове које стајаху око њега раздреше хаљине своје.

\VS{32}А Јонадав син Саме брата Давидовог проговори и рече: Нека не говори господар мој да су побили сву децу, цареве синове; погинуо је само Амнон, јер Авесалом беше тако наумио од оног дана кад Амнон осрамоти Тамару сестру његову.

\VS{33}Нека дакле цар господар мој не мисли о том у срцу свом говорећи: Сви синови цареви погибоше; јер је само Амнон погинуо.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{34}А Авесалом побеже. А момак на стражи подиже очи своје и угледа, а то многи народ иде к њему покрај горе.

\VS{35}И Јонадав рече цару: Ево иду синови цареви; као што је казао слуга твој, тако је било.

\VS{36}И кад изрече, а то синови цареви дођоше, и подигавши глас свој плакаше; а и цар и све слуге његове плакаше врло.


\par }{\PP \VS{37}Авесалом пак побеже и отиде к Талмају сину Амијудовом цару гесурском. А Давид плакаше за сином својим сваки дан.

\VS{38}А кад Авесалом утече и дође у Гесур, оста онде три године.

\VS{39}Потом зажеле цар Давид отићи к Авесалому, јер се утеши за Амноном што погибе.




\par }\Chap{14}{\SH Јоав добива милост за Авесалома с помоћу једне жене из Текује.
\par }
{\PP \VerseOne{1}А Јоав син Серујин опази да се срце царево обратило к Авесалому.

\VS{2}И посла Јоав у Текују те дозва отуда жену лукаву, па јој рече: Учини се као да си у жалости, и обуци жалосне хаљине, и немој се намазати уљем, него буди као жена која одавна жали за мртвим.

\VS{3}И отиди к цару, и говори му тако и тако. И научи је Јоав шта ће говорити.


\par }{\PP \VS{4}И кад отиде жена Текујанка к цару да говори, паде ничице на земљу и поклони се, и рече: Помагај царе!

\VS{5}А цар јој рече: Шта ти је? А она рече: Удовица сам, умро ми је муж.

\VS{6}А имаше слушкиња твоја два сина, па се свадише у пољу, а не беше никога да их развади, те један удари другог и уби га.

\VS{7}И гле, сав дом уста на слушкињу твоју говорећи: Дај тог што је убио брата свог да га погубимо за душу брата његовог, ког је убио, и да истребимо наследника; и тако хоће да угасе искру која ми је остала, да не оставе име мужу мом ни остатак на земљи.


\par }{\PP \VS{8}А цар рече жени: Иди кући својој, а ја ћу наредити за те.

\VS{9}А жена Текујанка рече цару: Царе господару! Нека на ме и на дом оца мог падне кривица, а цар и његов престо нека је прав.

\VS{10}А цар рече: Ко узговори на те, доведи га к мени, и неће те се више дотаћи.

\VS{11}А она рече: Нека се опомене цар Господа Бога свог, да се не умноже осветници који убијају, и да не убију сина мог. А он рече: Тако жив био Господ, ниједна длака с твог сина неће пасти на земљу.


\par }{\PP \VS{12}А жена рече: Да каже слушкиња твоја нешто цару господару. А он рече: Говори.

\VS{13}А жена рече: А зашто си намислио такву ствар народу Божијем? Јер цар као да је крив говорећи тако, јер неће цар да дозове натраг оног ког је одагнао.

\VS{14}Јер ћемо доиста помрети, и јесмо као вода која се проспе на земљу и више се не може скупити; јер му Бог није узео живот, него је наумио да одагнани не остане одагнан од њега.

\VS{15}И тако дођох да кажем ово цару господару свом, јер ме народ уплаши; зато рече слушкиња твоја: Да говорим цару, може бити да ће учинити цар шта слушкиња његова каже.

\VS{16}Јер ће цар услишити и избавити слушкињу своју из руке оног који хоће да истреби мене и сина мог из наследства Божијег.

\VS{17}И слушкиња твоја рече: Реч цара господара мог биће ми утеха, јер је цар господар мој као анђео Божји, те слуша и добро и зло, и Господ ће Бог твој бити с тобом.


\par }{\PP \VS{18}А цар одговори и рече жени: Немој тајити од мене шта ћу те питати. А жена рече: Нека говори цар господар мој.

\VS{19}Тада цар рече: Да није Јоавов посао у свему томе што чиниш? А жена одговори и рече: Тако да је жива душа твоја, царе господару, не може се ни надесно ни налево од свега што каза цар господар мој; јер слуга твој Јоав заповедио ми је и научио слушкињу твоју све ово да говорим.

\VS{20}Слуга је твој Јоав учинио, те сам овако извила беседу своју; али је господар мој мудар као анђео Божји, те зна све што бива на земљи.


\par }{\PP \VS{21}Тада рече цар Јоаву: Ево, ти си учинио то, иди, доведи натраг дете Авесалома.

\VS{22}Тада паде Јоав лицем на земљу, и поклони се и благослови цара, и рече Јоав: Данас види слуга твој да сам нашао милост пред тобом, царе господару, кад је цар учинио шта му слуга његов рече.

\VS{23}Потом се подиже Јоав и отиде у Гесур, и доведе натраг у Јерусалим Авесалома.

\VS{24}И цар рече: Нека иде својој кући, а лице моје да не види. И отиде Авесалом својој кући, и не виде лице царево.


\par }{\PP \VS{25}А не беше човека тако лепа као Авесалом у свем Израиљу, да га тако хвале; од пете до темена не беше на њему мане.

\VS{26}И кад би стригао главу (а имаше обичај сваке године стрићи је, јер му беше тешко), мерио би косу с главе своје, и биваше је двеста сикала царском мером.

\VS{27}И родише се Авесалому три сина и једна кћи, којој беше име Тамара, и она беше лепа.


\par }{\PP \VS{28}И Авесалом оста целе две године у Јерусалиму, а лице царево не виде.

\VS{29}Тада посла Авесалом по Јоава да га пошаље к цару; али он не хте доћи к њему; и посла опет други пут, али он не хте доћи.

\VS{30}Тада рече слугама својим: Видите ли њиву Јоавову поред моје? На њој је јечам; идите и упалите је. И упалише слуге Авесаломове ону њиву.

\VS{31}Тада се подиже Јоав, и дође к Авесалому у кућу, и рече му: Зашто слуге твоје упалише моју њиву?

\VS{32}Авесалом рече Јоаву: Ето слао сам к теби говорећи: Ходи овамо да те пошаљем к цару да му кажеш: Зашто сам дошао из Гесура? Боље би било да сам још онде. Зато да видим лице царево; ако ли има каква кривица на мени, нека ме погуби.

\VS{33}И отиде Јоав к цару, и каза му. И дозва Авесалома; а он дошавши к цару поклони се лицем до земље пред царем, и цар целива Авесалома.




\par }\Chap{15}{\SH Авесаломова буна. Давидово бекство.
\par }
{\PP \VerseOne{1}А после тога набави себи Авесалом кола и коња и педесет људи, који трчаху пред њим.

\VS{2}И устајаше рано Авесалом, и стајаше крај пута код врата; и ко год имаше парницу и иђаше цару на суд, Авесалом га дозиваше к себи и говораше: Из ког си града? А кад би онај одговорио: Слуга је твој из тог и тог племена Израиљевог,

\VS{3}тада би му рекао Авесалом: Видиш, твоја је ствар добра и праведна, али те нема ко саслушати код цара.

\VS{4}Још говораше Авесалом: Кад бих ја био постављен да судим у земљи! Да сваки к мени долази који има посла на суду, ја бих му дао правицу.

\VS{5}И кад би му ко приступио да му се поклони, он би пружио руку своју, те би га ухватио и пољубио.

\VS{6}Тако чињаше Авесалом са сваким Израиљцем, који долажаше на суд к цару; и Авесалом примамљиваше срца људи Израиљаца.


\par }{\PP \VS{7}А кад прође четрдесет година, рече Авесалом цару: Да отидем у Хеврон да извршим завет који сам заветовао Господу.

\VS{8}Јер кад сеђах у Гесуру у Сирији, учини завет слуга твој рекавши: Ако ме Господ одведе натраг у Јерусалим, послужићу Господу.

\VS{9}А цар му рече: Иди с миром. И он се подиже и отиде у Хеврон.

\VS{10}И разасла Авесалом по свим племенима Израиљевим уходе поручивши: Кад чујете трубе да затрубе, реците: Зацари се Авесалом у Хеврону.

\VS{11}А с Авесаломом отиде двеста људи из Јерусалима позваних; али отидоше у простоти својој не знајући ништа.

\VS{12}А Авесалом посла и по Ахитофела Гилоњанина, саветника Давидовог, да дође из града свог Гилона, кад приношаше жртве. И буна поста јака, и народ се све више стецаше к Авесалому.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{13}Тада дође гласник к Давиду и рече: Срце Израиљу приста за Авесаломом.

\VS{14}А Давид рече свим слугама својим које беху с њим у Јерусалиму: Устајте, да бежимо; иначе нећемо утећи од Авесалома; брже похитајте, да не похита он и не стигне нас и обори на нас зло, и града не окрене под мач.

\VS{15}А слуге цареве рекоше цару: Шта је год воља цару господару нашем, ево слуга твојих.

\VS{16}И отиде цар пешице и сав дом његов; само десет жена иноча остави цар да му чувају кућу.

\VS{17}И када отиде цар и сав народ пешице, уставише се на једном месту подалеко.


\par }{\PP \VS{18}А све слуге његове иђаху уза њ, и сви Херетеји и сви Фелетеји; и сви Гетеји, шест стотина људи, који беху дошли пешке из Гата, иђаху пред царем.

\VS{19}И рече цар Итају Гетејину: Што и ти идеш с нама? Врати се и остани код цара; јер си странац и опет ћеш отићи у своје место.

\VS{20}Јуче си дошао, па зар данас да те крећем да се потуцаш с нама? Ја ћу ићи куда могу, а ти се врати и одведи натраг браћу своју. Нека милост и вера буде с тобом.

\VS{21}А Итај одговори цару и рече: Тако жив да је Господ и тако да је жив цар господар мој, где буде цар господар мој, било на смрт или на живот, онде ће бити и слуга твој.

\VS{22}Тада рече Давид Итају: А ти ходи. И тако пође Итај Гетејин са свим људима својим и свом децом што беху с њим.

\VS{23}И сва земља плакаше гласно и сав народ прелажаше. И тако цар пређе преко потока Кедрона, и сав народ пређе идући к пустињи.


\par }{\PP \VS{24}А гле, и Садок беше онде и сви Левити с њим носећи ковчег завета Божијег; и спустише ковчег Божји, а пође и Авијатар, докле сав народ изиђе из града.

\VS{25}И рече цар Садоку: Носи ковчег Божји натраг у град; ако нађем милост пред Господом, Он ће ме довести натраг, и даће ми да опет видим Њега и дом Његов.

\VS{26}Ако ли овако каже: Ниси ми мио; ево ме, нека учини са мном шта му буде воља.

\VS{27}Још рече цар Садоку свештенику: Ниси ли ти виделац? Врати се у град с миром, и Ахимас син твој и Јонатан син Авијатаров, два сина ваша с вама.

\VS{28}Видите, ја ћу се забавити у пољу у пустињи докле не дође од вас гласник да ми јави.

\VS{29}И тако Садок и Авијатар однесоше ковчег Божји натраг у Јерусалим, и осташе онде.


\par }{\PP \VS{30}А Давид иђаше уз гору маслинску, и идући плакаше, и покривене главе и бос иђаше; тако и сав народ, који беше с њим, сваки покривене главе иђаше, и идући плакаше.

\VS{31}Тада јавише Давиду и рекоше му. Ахитофел је међу онима који се побунише с Авесаломом. А Давид рече: Разбиј намеру Ахитофелову, Господе!


\par }{\PP \VS{32}И кад Давид дође наврх горе, где се хтеде поклонити Богу, гле, срете га Хусај Архијанин раздрте хаљине и главе посуте прахом.

\VS{33}И рече му Давид: Ако пођеш са мном бићеш ми на теготу.

\VS{34}Али да се вратиш у град и кажеш Авесалому: Бићу твој слуга царе! Био сам дуго слуга твом оцу, а сада ћу тако бити теби слуга; разбићеш ми намеру Ахитофелову.

\VS{35}И свештеници Садок и Авијатар неће ли бити с тобом? Шта год чујеш из куће цареве, докажи Садоку и Авијатару свештеницима.

\VS{36}Ето, онде су с њима два сина њихова, Ахимас Садоков и Јонатан Авијатаров, по њима ми јављајте шта год дочујете.

\VS{37}И отиде у град Хусај пријатељ Давидов, и Авесалом дође у Јерусалим.




\par }\Chap{16}{\SH Сива опада Мефивостеја. Симеј проклиње Давида. Авесалом извршује сраман савет Ахитофелов.
\par }
{\PP \VerseOne{1}А кад Давид пређе мало преко врха, гле, Сива, Мефивостејев, срете га, са два магарца натоварена, на којима беше двеста хлебова и сто гроздова сувих и сто груда смокава и мех вина.

\VS{2}И рече цар Сиви: Шта ће ти то? А Сива му рече: Магарци су за чељад цареву, да јашу, а хлебови и воће да једу момци, а вино да пије ко се умори у пустињи.

\VS{3}А цар му рече: А где је син твог господара? Рече Сива цару: Ено га, остао је у Јерусалиму, јер рече: Данас ће ми дом Израиљев вратити царство оца мог.

\VS{4}Тада рече цар Сиви: Ево, твоје је све што је било Мефивостејево. А Сива рече: Клањам ти се, да нађем милост пред тобом, царе господару!


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{5}И дође цар Давид до Ваурима; а гле, изиђе оданде један од рода дома Сауловог, по имену Симеј, син Гирин, и идући псоваше.

\VS{6}И бацаше се камењем на Давида и на слуге цара Давида, коме и с десне и с леве стране беше сав народ и сви јунаци.

\VS{7}А Симеј овако говораше псујући: Одлази, одлази, крвопијо и зликовче!

\VS{8}Обрати Господ на тебе сву крв дома Сауловог, на чије си се место зацарио, и предаде Господ царство у руке Авесалому сину твом; ето те сада у твом злу, јер си крвопија.


\par }{\PP \VS{9}Тада рече цару Ависај син Серујин: Зашто да псује овај мртви пас цара господара мог? Идем да му скинем главу.

\VS{10}Али цар рече: Шта је вама до мене, синови Серујини? Нека псује; јер му је Господ рекао: Псуј Давида. Па ко сме казати: Зашто тако чиниш?

\VS{11}Још рече Давид Ависају и свим слугама својим: Ето, мој син, који је изашао од бедара мојих, тражи душу моју, а како неће овај син Венијаминов? Оставите га нека псује, јер му је Господ заповедио.

\VS{12}Да ако Господ погледа на невољу моју, и врати ми Господ добро за псовку његову данашњу.

\VS{13}И тако Давид са својим људима иђаше својим путем; а Симеј иђаше покрај горе према њему једнако псујући и бацајући се камењем на њ, и подижући прах.

\VS{14}И дође цар и сав народ што беше с њим, уморни, и одморише се онде.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{15}А Авесалом и сав народ Израиљев дођоше у Јерусалим, и Ахитофел с њим.

\VS{16}А кад Хусај Архијанин пријатељ Давидов дође к Авесалому, рече Хусај Авесалому: Да живи цар! Да живи цар!

\VS{17}А Авесалом рече Хусају: Таква ли је љубав твоја према пријатељу твом? Зашто ниси отишао с пријатељем својим?

\VS{18}А Хусај рече Авесалому: Не; него кога је изабрао Господ и овај народ и сви Израиљци, његов ћу бити и код њега ћу остати.

\VS{19}Сврх тога, коме бих служио? Еда ли не сину његовом? Како сам служио оцу твом, тако ћу и теби.


\par }{\PP \VS{20}А Авесалом рече Ахитофелу: Саветуј шта ћемо чинити.

\VS{21}А Ахитофел рече Авесалому: Лези с иночама оца свог, које је оставио да му чувају кућу, па кад чује сав Израиљ како си се омразио с оцем својим, осилиће рука свима који су с тобом.

\VS{22}Тада разапеше Авесалому шатор на крову, и Авесалом леже с иночама оца свог на видику свему Израиљу.

\VS{23}И савет који даваше Ахитофел у оно време беше као да би ко Бога упитао; такав беше сваки савет Ахитофелов и у Давида и у Авесалома.




\par }\Chap{17}{\SH Ахитофелов се лукав савет разбија. Његов сраман свршетак.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Још рече Ахитофел Авесалому: Да одаберем дванаест хиљада људи па да идем и терам Давида ноћас.

\VS{2}Па ћу га стигнути док је уморан и изнемоглих руку; и уплашићу га, те ће побећи сав народ што је с њим, па ћу убити цара самог.

\VS{3}И обратићу сав народ к теби; јер за оним кога тражиш стоји да се сви врате к теби; тада ће се сав народ умирити.

\VS{4}И то се учини добро Авесалому и свим старешинама Израиљевим.


\par }{\PP \VS{5}Али рече Авесалом: Дозовите и Хусаја Архијанина да чујемо шта ће и он рећи.

\VS{6}А кад дође Хусај к Авесалому, рече му Авесалом говорећи: Тако и тако рече Ахитофел; хоћемо ли чинити како он рече или нећемо? Кажи ти.

\VS{7}А Хусај рече Авесалому: Није добар савет што је сада саветовао Ахитофел.

\VS{8}Још рече Хусај: Ти знаш оца свог и људе његове да су храбри и да су љута срца као медведица кад јој отму медведиће у пољу; сврх тога, твој је отац ратник, неће ноћити с народом.

\VS{9}Гле, он се је сада сакрио у какву јаму или на друго како место. Па ако у први мах који од ових погину, ко год чује сваки ће рећи: Побијен је народ који приста за Авесаломом.

\VS{10}А тада ће најхрабрији, у којих је срце као срце лавово, клонути, јер сав Израиљ зна да је твој отац јунак и да су храбри који су с њим.

\VS{11}Зато ја саветујем да скупиш к себи све Израиљце од Дана до Вирсавеје да их буде као песка на мору, па ти главом иди у бој.

\VS{12}Тада ћемо поћи на њ, где би се год налазио, и напашћемо на њ као што роса пада на земљу, да му не остане ниједан од свих људи што су с њим.

\VS{13}Ако ли утече у град, сав народ израиљски нека донесе ужа под онај град, па ћемо га свући у поток, да се ни камен не нађе онде.

\VS{14}Тада рече Авесалом и сви Израиљци: Бољи је савет Хусаја Архијанина него савет Ахитофелов. Јер Господ беше наредио да се разбије савет Ахитофелов, који беше бољи, да би Господ навукао зло на Авесалома.


\par }{\PP \VS{15}Потом рече Хусај свештеницима Садоку и Авијатару: Тако и тако саветова Ахитофел Авесалома и старешине Израиљеве, а ја саветовах тако и тако.

\VS{16}Него брже пошаљите, те јавите Давиду и реците: Немој ноћас ноћити у пољу у пустињи, него пређи преко, да не буде прождрт цар и сав народ што је с њим.

\VS{17}А Јонатан и Ахимас стајаху код студенца Рогила, и дође једна слушкиња и каза им, да би отишли те јавили цару Давиду; јер се не смеху показати ни ући у град.

\VS{18}Али их виде један момак, те каза Авесалому; а они обојица брже отидоше, и дођоше у Ваурим у кућу једног човека који имаше на двору студенац, те се спустише у њ.

\VS{19}И жена узе и разастре поњаву поврх студенца, и поврх ње разасу прекрупу. И тако се не дозна.

\VS{20}Јер дођоше слуге Авесаломове к оној жени у кућу, и рекоше јој: Где је Ахимас и Јонатан? А жена им рече: Отидоше преко потока. Тако траживши и не нашавши вратише се у Јерусалим.


\par }{\PP \VS{21}А кад отидоше, они изађоше из студенца, и отидоше те јавише цару Давиду, и рекоше му: Устаните и пређите брже преко воде; јер је тако и тако саветовао Ахитофел на вас.

\VS{22}Тада уста Давид и сав народ што беше с њим, и пређоше преко Јордана пре зоре, не оста ниједан да не пређе преко Јордана.


\par }{\PP \VS{23}Ахитофел пак видећи где се не учини како он саветова, оседла свог магарца, па се подиже и отиде кући својој, у свој град, и наредивши за своју кућу обеси се те умре, и би погребен у гробу оца свог.


\par }{\PP \VS{24}А Давид дође у Маханајим; Авесалом пак пређе преко Јордана и сав Израиљ што беше с њим.

\VS{25}И постави Авесалом Амасу над војском, на место Јоавово; а Амаса беше син неког човека по имену Итре Израиљца, који облежа Авигеју кћер Насову, сестру Серује матере Јоавове.

\VS{26}И стаде у логор Израиљ с Авесаломом у земљи Галадовој.


\par }{\PP \VS{27}А кад дође Давид у Маханајим, Совије син Насов из Раве синова Амонових и Махир син Амилов из Лодевара и Варзелај од Галада из Рогелима.

\VS{28}Донесоше постеље и чаша и судова земљаних и пшенице и јечма и брашна и прекрупе и боба и лећа и пржених зрна,

\VS{29}и меда и масла и оваца и сира крављег; донесоше Давиду и народу што беше с њим да једу. Јер говораху: Народ је гладан и уморан и жедан у тој пустињи.




\par }\Chap{18}{\SH Авесалом потучен и Јоав га убија. Глас Хусејев.
\par }
{\PP \VerseOne{1}И преброја Давид народ што беше с њим, и постави им хиљаднике и стотинике.

\VS{2}И предаде Давид трећину народа Јоаву, и трећину Ависају сину Серујином брату Јоавовом, и трећину Итају Гетејину. Па онда рече цар народу: и ја ћу ићи с вама.

\VS{3}Али народ рече: Немој ти ићи; јер и да побегнемо, неће марити за то; или да нас пола изгине, неће марити за то; јер си ти сам као нас десет хиљада, зато је боље да нам из града помажеш.

\VS{4}А цар им рече: Шта вам се чини да је добро учинићу. И цар стаде код врата, и сав народ излажаше по сто и по хиљаду.

\VS{5}И заповеди цар Јоаву и Ависају и Итају, и рече: Чувајте ми дете Авесалома. И сав народ чу како цар заповеди свим војводама за Авесалома.


\par }{\PP \VS{6}И тако изиђе народ у поље пред Израиља, и заметну се бој у шуми Јефремовој.

\VS{7}Онде разбише народ Израиљев слуге Давидове, и много изгибе онде у онај дан, двадесет хиљада.

\VS{8}Јер се бој рашири по свој земљи, и више прождре народа у онај дан шума него што прождре мач.


\par }{\PP \VS{9}А Авесалом се сукоби са слугама Давидовим, и Авесалом јахаше на мазги, и мазга наиђе под гранат велики храст, те он запе главом за храст и оста висећи између неба и земље, а мазга испод њега отрча.

\VS{10}Видевши то један човек јави Јоаву, и рече: Гле, видех Авесалома где виси о храсту.

\VS{11}А Јоав рече човеку који му то каза: Гле, виде, па зашто га не уби и не свали га на земљу? Ја бих ти дао десет сикала сребра и један појас.

\VS{12}А човек рече Јоаву: Да ми је у рукама измерено хиљаду сикала сребра, не бих дигао руку своју на сина царевог; јер смо чули како је цар заповедио теби и Ависају и Итају говорећи: Чувајте ми сви дете Авесалома.

\VS{13}Или да сам учинио неверу на своју душу, ништа се не може од цара затајити, и ти би сам устао на ме.

\VS{14}А Јоав рече: Нећу ја дангубити с тобом. Па узевши три стреле у руку, застрели их у срце Авесалому, јоште живом о храсту.

\VS{15}Потом опколише Авесалома десет момака, који ношаху оружје Јоаву, и бише га и убише.


\par }{\PP \VS{16}Тада Јоав затруби у трубу, и народ преста гонити Израиља, јер Јоав устави народ.

\VS{17}И узеше Авесалома и бацише у шуми у велику јаму, и набацаше на њ врло велику гомилу камења; а Израиљци сви побегоше сваки к свом шатору.

\VS{18}Авесалом пак беше подигао себи споменик за живота у долини царској; јер говораше: Немам сина, да се сачува спомен имену мом. И назва онај споменик својим именом, који се зове место Авесаломово до данашњег дана.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{19}Тада рече Ахимас син Садоков: Да отрчим да однесем глас цару, да га је Господ избавио из руку непријатеља његових.

\VS{20}А Јоав му рече: Немој данас бити гласник, него ћеш јавити други дан; а данас немој носити глас, јер је син царев погинуо.

\VS{21}Затим рече Јоав Хусију: Иди, јави цару шта си видео. И поклони се Хусије Јоаву, и отрча.

\VS{22}А Ахимас син Садоков опет рече Јоаву: Шта му драго, да трчим и ја за Хусијем. Рече Јоав: Што би трчао, сине, кад немаш добар глас?

\VS{23}Опет рече: Шта му драго, да трчим. Одговори му: А ти трчи. И отрча Ахимас пречим путем, и претече Хусија.


\par }{\PP \VS{24}А Давид сеђаше међу двојим вратима, и стражар изиђе на кров од врата, на зид, и подигавши очи своје угледа, а то један човек трчи.

\VS{25}Па повика стражар и јави цару. А цар рече: Ако је један, глас носи. И онај иђаше све ближе.

\VS{26}Потом угледа стражар другог човека где трчи. И повика стражар к вратару и рече: Ево још један, трчи сам. А цар рече: И он носи глас.

\VS{27}И рече стражар: Трк првог чини ми се као да је трк Ахимаса сина Садоковог. Рече цар: Добар је човек, и иде с добрим гласом.


\par }{\PP \VS{28}Тада повика Ахимас и рече цару: Сретно! И поклони се цару лицем до земље, и рече: Да је благословен Господ Бог твој, који предаде људе који подигоше руке своје на цара господара мог.

\VS{29}А цар му рече: Је ли здраво дете Авесалом? Одговори Ахимас: Видео сам велику вреву, кад Јоав посла слугу царевог и мене слугу твог, али не знам шта беше.

\VS{30}А цар му рече: Уклони се, и стани тамо. И он се уклони, и стаде.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{31}Тада, гле, дође Хусије и рече: Глас цару и господару мом да те је Господ избавио данас из руку свих који устадоше на те.

\VS{32}А цар рече Хусију: Је ли здраво дете Авесалом? А Хусије рече: Нека непријатељи господара мог цара и који год устају на те зла ради, нека прођу као то дете.

\VS{33}Тада се цар сневесели, и попе се у горњу клет над вратима, и стаде плакати, а идући говораше: Сине мој Авесаломе, сине мој, сине мој Авесаломе! Камо да сам ја умро место тебе! Авесаломе сине мој, сине мој!




\par }\Chap{19}{\SH Давидово јадиковање. Људи од Јуде враћају га као цара. Његова царска великодушност и захвалност.
\par }
{\PP \VerseOne{1}И јавише Јоаву: Ево цар плаче и тужи за Авесаломом.

\VS{2}И победа оног дана претвори се у жалост свему народу, јер народ чу у онај дан где говоре: Жали цар сина свог.

\VS{3}И народ се у онај дан крио улазећи у град као што се крије народ који се стиди кад побегне из боја.

\VS{4}А цар покри лице своје; и викаше гласно: Сине мој Авесаломе! Авесаломе сине мој, сине мој!

\VS{5}Тада уђе Јоав к цару у кућу, и рече: Посрамио си данас све слуге своје, које ти данас душу сачуваше, и синовима твојим и кћерима твојим и женама твојим и иночама твојим.

\VS{6}Јер љубиш оне који мрзе на те, а мрзиш на оне који те љубе; јер си показао данас да не мариш за војводе и за слуге; и видим данас да би ти мило било да је Авесалом жив, а ми сви да смо изгинули.

\VS{7}Зато устани сада, и изиђи и проговори лепо слугама својим; јер заклињем се Господом, ако не изиђеш, неће ниједан остати код тебе ову ноћ, и то ће бити горе по те неголи сва зла која су те сналазила од младости твоје до сада.

\VS{8}Тада уста цар, и седе на вратима; и казаше свему народу говорећи: Ево, седи цар на вратима. И дође сав народ пред цара.

\par }{\BB \par }
{\PP Али Израиљци беху побегли, свак у свој шатор.


\par }{\PP \VS{9}И сав се народ свађаше међу собом по свим племенима Израиљевим говорећи: Цар нас је избавио из руку непријатеља наших, и избавио нас је из руку филистејских; а сада је побегао из земље од Авесалома.

\VS{10}Авесалом пак, ког помазасмо за цара над собом, погибе у боју. Сада дакле зашто оклевате те не доведете натраг цара?


\par }{\PP \VS{11}Зато цар Давид посла к Садоку и Авијатару свештеницима и поручи: Говорите старешинама Јудиним и реците: Зашто ви да будете последњи који ће цара натраг довести у кућу његову? Јер говор свега Израиља дође до цара у кућу његову.

\VS{12}Ви сте моја браћа, ви сте кост моја и тело моје. Зашто бисте дакле били последњи који ће натраг довести цара?

\VS{13}Реците и Амаси: Ниси ли кост моја и тело моје? Бог нека ми учини тако и тако нека дода, ако ми не будеш војвода док си жив наместо Јоава.

\VS{14}И склони срца свих људи од рода Јудина као једног човека, те послаше к цару говорећи: Врати се са свим слугама својим.

\VS{15}И тако се цар врати, и дође до Јордана; а Јуда дође до Галгала да срете цара и да га преведе преко Јордана.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{16}Похита и Симеј, син Гирин, од Венијамина, који беше из Ваурима, и сиђе с људима рода Јудиног на сусрет цару Давиду;

\VS{17}и хиљаду људи беше с њим од рода Венијаминовог; такође и Сива слуга дома Сауловог с петнаест синова својих и двадесет слуга својих; и пређоше преко Јордана пред цара.

\VS{18}Претурише и лађу да превезу чељад цареву и да учине шта би му било угодно. А Симеј, син Гирин, паде пред царем, кад хтеде да пређе преко Јордана,

\VS{19}и рече цару: Не прими ми безакоња, господару мој, и не помињи пакости коју је учинио слуга твој у онај дан кад је цар господар мој изашао из Јерусалима; нека цар не мисли о томе.

\VS{20}Јер слуга твој види да је згрешио; и ево дошао сам данас први из свега дома Јосифовог да сретнем цара, господара свог.

\VS{21}Али одговори Ависај син Серујин и рече: Еда ли тога ради неће погинути Симеј што је псовао помазаника Господњег?

\VS{22}А Давид рече: Шта је вама до мене, синови Серујини, те сте ми данас противници? Зар ће данас ко погинути у Израиљу, јер зар не знам да сам данас постао цар над Израиљем?

\VS{23}И рече цар Симеју: Нећеш погинути. И закле му се цар.


\par }{\PP \VS{24}Тако и Мефивостеј, син Саулов, дође цару на сусрет; он, пак, не опра ногу својих, нити браде своје очешља, ни опра хаљине своје од оног дана кад отиде цар до дана кад се врати с миром.

\VS{25}И срете цара кад се враћаше у Јерусалим; и рече му цар: Зашто не пође са мном, Мефивостеју?

\VS{26}А он рече: Цару господару мој, превари ме слуга мој; јер слуга твој рече: Оседлаћу себи магарца и узјахаћу га и поћи ћу с царем; јер је хром слуга твој.

\VS{27}И он опаде слугу твог код господара мог цара; али је цар господар мој као анђео Божји; зато чини шта ти је драго.

\VS{28}Јер сав дом оца мог беху људи који заслужише смрт пред царем господарем мојим, а ти посади слугу свог међу оне који једу за столом твојим, па како имаш још право, и како се могу још тужити цару?

\VS{29}А цар му рече: Шта би ми више говорио? Казао сам: Ти и Сива поделите њиву.

\VS{30}А Мефивостеј рече цару: Нека узме све, кад се цар господар мој вратио на миру у дом свој.


\par }{\PP \VS{31}И Варзелај од Галада дође из Рогелима, и пође с царем преко Јордана да га прати преко Јордана.

\VS{32}А беше Варзелај врло стар, беше му осамдесет година, и храњаше цара док беше у Маханајиму, јер беше врло богат човек.

\VS{33}И рече цар Варзелају: Хајде са мном; ја ћу те хранити код себе у Јерусалиму.

\VS{34}Али Варзелај рече цару: Колико има века мог, да идем с царем у Јерусалим?

\VS{35}Има ми данас осамдесет година; могу ли распознавати добро и зло? Може ли слуга твој кусом разликовати шта ће јести и шта ће пити? Могу ли јоште слушати глас певачима и певачицама? И зашто би слуга твој још био на теготу цару, господару мом?

\VS{36}Мало ће проћи слуга твој преко Јордана с царем; а зашто би ми цар тако наплатио?

\VS{37}Нека се слуга твој врати, да умрем у свом граду код гроба оца свог и матере своје. Него ево, слуга твој Химам нека иде с царем господарем мојим, и учини њему шта ти буде драго.

\VS{38}А цар рече: Нека иде са мном Химам; ја ћу му учинити шта буде теби драго, и шта год заиштеш у мене, све ћу ти учинити.

\VS{39}И кад пређе сав народ преко Јордана и цар пређе, целива цар Варзелаја и благослови га, и он се врати у место своје.

\VS{40}Отуда цар отиде у Галгал, и Химам отиде с њим. И тако сав народ Јудин допрати цара, и половина народа Израиљевог.


\par }{\PP \VS{41}А гле, сви људи Израиљци дођоше к цару и рекоше му: Зашто те украдоше браћа наша, људи Јудини, и преведоше преко Јордана цара и дом његов и све људе Давидове с њим?

\VS{42}А сви људи од Јуде одговорише људима од Израиља: Јер је цар нама род; па што се срдите тога ради? Јесмо ли шта појели цару? Је ли нас даром даривао?

\VS{43}Тада одговорише људи од Израиља људима од Јуде, и рекоше: Ми имамо десет делова у цара, и Давиду смо више него ви; зашто дакле не маристе за нас? Нисмо ли ми први говорили да доведемо натраг цара свог? Али беседа људи од Јуде беше тврђа од беседе људи од Израиља.




\par }\Chap{20}{\SH Пропаст вођа Севе. Јоав убија Амаса. Слуге Давидове.
\par }
{\PP \VerseOne{1}А онде се деси неваљао човек, по имену Сева, син Вихријев, од Венијамина. Он затруби у трубу и рече:

\par }{\BB \par }
{\Q Ми немамо део с Давидом,

\par }{\QB ни наследство са сином Јесејевим;

\par }{\QB свак у свој шатор, о Израиљу!


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{2}Тако сви Израиљци одступише од Давида и отидоше за Севом сином Вихријевим; људи пак од Јуде држаше се цара свог и отпратише га од Јордана до Јерусалима.


\par }{\PP \VS{3}А кад цар Давид дође у кућу своју у Јерусалим, узе цар десет жена иноча, које беше оставио да му чувају кућу, и метну их у затвор, где их храњаше али не легаше с њима, него осташе затворене до смрти своје и живљаху као удовице.


\par }{\PP \VS{4}Потом рече цар Амаси: Сазови ми људе од Јуде до три дана, и нађи се и ти овде.

\VS{5}И отиде Амаса да сазове народ Јудин; али се забави преко рока који му беше одређен.

\VS{6}А Давид рече Ависају: Сад ће нам Сева, син Вихријев, чинити горе него Авесалом. Него узми слуге господара свог, и гони га да не нађе за се који тврд град и не умакне нам из очију.

\VS{7}Тако изиђоше за њим људи Јоавови, и Херетеји и Фелетеји и сви јунаци, изиђоше из Јерусалима да гоне Севу сина Вихријевог.

\VS{8}И кад беху код великог камена у Гаваону, срете их Амаса. А Јоав беше опасан преко хаљине коју имаше на себи, и озго беше припасао мач уз бедрицу у корицама. И кад пође, мач му испаде.

\VS{9}Тада рече Јоав Амаси: Јеси ли здраво брате? И дохвати се Јоав десном руком својом браде Амаси да га целује.

\VS{10}А Амаса не узимаше на ум мач, који беше Јоаву у руци; а он га удари њим под пето ребро, и просу му црева на земљу, те од једног ударца умре.

\par }{\PP Потом Јоав и Ависај, брат његов, отидоше у потеру за Севом сином Вихријевим.

\VS{11}А један од момака Јоавових стаде код њега и рече: Ко љуби Јоава и ко је Давидов, за Јоавом!

\VS{12}А Амаса се ваљаше у својој крви насред пута. И видећи онај човек где се зауставља сав народ, одвуче Амасу с пута у поље и баци хаљину на њ, кад виде где се зауставља сваки ко наиђе на њ.

\VS{13}И кад би уклоњен с пута прођоше сви за Јоавом да терају Севу сина Вихријевог.


\par }{\PP \VS{14}И он прође кроз сва племена Израиљева до Авела и до Ветмахе са свим Виранима, који се окупише те иђаху за њим.

\VS{15}И дошавши опколише га у Авел-Вет-Маси, и ископаше опкоп око града тако да стајаху пред зидом; и сав народ што беше с Јоавом наваљиваше да обори зид.

\VS{16}Тада викну једна мудра жена из града: Чујте, чујте! Кажите Јоаву: Приступи овамо да говорим с тобом.

\VS{17}А кад он приступи к њој, рече жена: Јеси ли ти Јоав? А он рече: Јесам. А она рече: Послушај речи слушкиње своје. А он рече: Да чујем.

\VS{18}А она рече говорећи: Од старине се говори: Ваља питати у Авелу. И тако се извршаваше.

\VS{19}Ја сам један од мирних и верних градова у Израиљу, а ти хоћеш да затреш град, и то мајку у Израиљу. Зашто хоћеш да прождреш наследство Господње?

\VS{20}А Јоав одговори и рече: Сачувај Боже! Сачувај Боже! Нећу да прождрем ни да раскопам.

\VS{21}Није тако; него један из горе Јефремове, по имену Сева син Вихријев, подигао је руку своју на цара Давида; дајте само њега, па ћу отићи од града. А жена рече Јоаву: Ево, глава његова бациће ти се преко зида.

\VS{22}И жена отиде к свему народу с мудрошћу својом; и одсекоше главу Севи, сину Вихријевом, и бацише је Јоаву. А он затруби у трубу, те се разиђоше од града свак у свој шатор. А Јоав се врати у Јерусалим к цару.


\par }{\PP \VS{23}А беше Јоав над свом војском Израиљевом; а Венаја син Јодајев беше над Хетејима и Фелетејима;

\VS{24}а Адорам беше над данцима; а Јосафат син Ахилудов беше паметар;

\VS{25}Сеја писар; а Садок и Авијатар свештеници.

\VS{26}И Ира Јаиранин беше кнез Давиду.




\par }\Chap{21}{\SH Глад због Саулове крвне кривице према Гаваоњанима. Ресфа. Победе над Филистејима.
\par }
{\PP \VerseOne{1}И би глад за времена Давидовог три године заредом. И Давид потражи лице Господње; а Господ му рече: То је са Саула и с дома његовог крвничког, што погуби Гаваоњане.

\VS{2}Тада цар сазва Гаваоњане и говори им. А Гаваоњани не беху од синова Израиљевих, него остатак од Амореја, којима се беху заклели синови Израиљеви, али Саул гледаше да их побије ревнујући за синове Израиљеве и Јудине.

\VS{3}И рече Давид Гаваоњанима: Шта да вам учиним и чим да вас намирим, да благословите достојање Господње?

\VS{4}А Гаваоњани му рекоше: Не тражимо ни сребро ни злато од Саула или од дома његовог, нити да се ко погуби у Израиљу. А он рече: Шта дакле велите да вам учиним?

\VS{5}Тада рекоше цару: Ко нас је потро и радио да нас истреби, да нас не буде нигде у међама Израиљевим,

\VS{6}од његових синова нека нам се да седам људи да их обесимо Господу у Гаваји Саула изабраника Господњег. И рече цар: Ја ћу дати.


\par }{\PP \VS{7}Али цар поштеде Мефивостеја сина Јонатана сина Сауловог ради заклетве Господње, која би међу њима, међу Давидом и Јонатаном сином Сауловим.

\VS{8}И узе цар два сина Ресфе, кћери Ајине, које роди Саулу, Армонија и Мефивостеја, и пет синова Михале кћери Саулове, које роди Адрилу сину Варзелаја Меолаћанина.

\VS{9}И даде их у руке Гаваоњанима, а они их обесише на гори пред Господом; и сва седморица погибоше заједно; а бише убијени првих дана жетве, у почетку јечмене жетве.


\par }{\PP \VS{10}А Ресфа кћи Ајина узе врећу, и простре по стени у почетку жетве докле не паде на њих дажд са неба, и не даде птицама небеским да падају на њих дању ни зверима пољским ноћу.

\VS{11}И јавише Давиду шта учини Ресфа кћи Ајина, иноча Саулова.

\VS{12}И Давид отиде те узе кости Саулове и кости Јонатана сина његовог од грађана у Јавису Галадовом, који их беху украли с улице вет-санске, где их обесише Филистеји кад убише Филистеји Саула на Гелвуји.

\VS{13}И однесе оданде кости Саулове и кости Јонатана сина његовог, па скупише и кости обешених.

\VS{14}И погребоше их с костима Сауловим и Јонатана сина његовог у земљи Венијаминовој у Сили, у гробу Киса оца његовог, и учинише све како заповеди цар. Тако се после тога умилостиви Господ земљи.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{15}И наста опет рат између Филистеја и Израиља, и Давид отиде са слугама својим, и тукоше се с Филистејима тако да Давид суста.

\VS{16}Тада Јесви-Венов, који беше од синова Рафајевих, и у копљу му беше триста сикала бронзе, и имаше ново оружје, хтеде да убије Давида.

\VS{17}Али му поможе Ависај, син Серујин, и удари Филистејина и уби га. Тада се заклеше људи Давидови рекавши му: Нећеш више ићи с нама у бој да не угасиш видело Израиљево.


\par }{\PP \VS{18}После тога наста опет рат с Филистејима у Гову; и тада Сивехај Хусаћанин уби Сафа, који беше од синова Рафајевих.

\VS{19}И опет наста други рат у Гову с Филистејима; и тада Елханан, син Јаре-Орегимов Витлејемац, уби брата Голијата Гетејина, коме копљача беше као вратило.

\VS{20}И опет наста рат у Гату, где беше један човек врло висок, који имаше по шест прста на рукама и на ногама, свега двадесет и четири, и он беше такође рода Рафајевог.

\VS{21}И ружаше Израиља те га уби Јонатан, син Саме, брата Давидовог.

\VS{22}Та четворица беху синови истог Рафаја из Гата, и погибоше од руке Давидове и од руке слуга његових.




\par }\Chap{22}{\SH Давидова песма у хвалу за спасење од својих непријатеља.
\par }
{\R (Псалми 18)

\par }{\PP \VerseOne{1}И изговори Давид Господу речи ове песме, кад га избави Господ из руку свих непријатеља његових и из руке Саулове;

\VS{2}и рече:

\par }{\BB \par }
{\Q Господ је моја Стена

\par }{\QB и Град мој и Избавитељ мој.


\par }{\Q \VS{3}Бог је Стена моја, у Њега ћу се уздати,

\par }{\QB Штит мој и Рог спасења мог,

\par }{\Q Заклон мој и Уточиште моје,

\par }{\QB Спаситељ мој, који ме избавља од силе.


\par }{\Q \VS{4}Призивам Господа, кога ваља хвалити,

\par }{\QB и опраштам се непријатеља својих.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{5}Јер обузеше ме смртни болови,

\par }{\QB потоци неваљалих људи уплашише ме.


\par }{\Q \VS{6}Болови гробни опколише ме,

\par }{\QB стегоше ме замке смртне.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{7}У тескоби својој призвах Господа,

\par }{\QB и к Богу свом повиках,

\par }{\Q Он чу из двора свог глас мој,

\par }{\QB и вика моја дође му до ушију.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{8}Затресе се и поколеба се земља,

\par }{\QB темељи небесима задрмаше се и померише се,

\par }{\QB јер се Он разгневи.


\par }{\Q \VS{9}Подиже се дим из ноздрва Његових

\par }{\QB и из уста Његових огањ који прождире,

\par }{\QB живо угљевље одскакаше од Њега.


\par }{\Q \VS{10}Сави небеса и сиђе;

\par }{\QB а мрак беше под ногама Његовим.


\par }{\Q \VS{11}И седе на херувима и полете,

\par }{\QB и показа се на крилима ветреним.


\par }{\Q \VS{12}Од мрака начини око себе шатор,

\par }{\QB од мрачних вода, облака ваздушних.


\par }{\Q \VS{13}Од севања пред Њим гораше живо угљевље.


\par }{\Q \VS{14}Загрме с небеса Господ,

\par }{\QB и Вишњи пусти глас свој.


\par }{\Q \VS{15}Пусти стреле своје, и разметну их;

\par }{\QB муње, и разасу их.


\par }{\Q \VS{16}Показаше се дубине морске,

\par }{\QB и открише се темељи васиљеној

\par }{\Q од претње Господње,

\par }{\QB од дихања духа из ноздрва Његових.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{17}Тада пружи с висине руку и ухвати ме,

\par }{\QB извуче ме из воде велике.


\par }{\Q \VS{18}Избави ме од непријатеља мог силног

\par }{\QB и од мојих ненавидника, кад беху јачи од мене.


\par }{\Q \VS{19}Устадоше на ме у дан невоље моје,

\par }{\QB али ми Господ би потпора.


\par }{\Q \VS{20}И изведе ме на пространо место,

\par }{\QB избави ме, јер сам му мио.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{21}Даде ми Господ по правди мојој,

\par }{\QB по чистоти руку мојих дарива ме.


\par }{\Q \VS{22}Јер се држах путева Господњих,

\par }{\QB и не одметнух се Бога свог.


\par }{\Q \VS{23}Него су сви закони Његови преда мном,

\par }{\QB и заповести Његове не уклањам од себе.


\par }{\Q \VS{24}И бих му веран,

\par }{\QB и чувах се од безакоња свог.


\par }{\Q \VS{25}Даде ми Господ по правди мојој,

\par }{\QB по чистоти мојој пред очима Његовим.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{26}Са светима поступаш свето,

\par }{\QB с човеком верним верно;


\par }{\Q \VS{27}С чистим чисто поступаш,

\par }{\QB а с неваљалим насупрот њему.


\par }{\Q \VS{28}Јер помажеш народу невољном,

\par }{\QB а на поносите спушташ очи своје и понижаваш их.


\par }{\Q \VS{29}Ти си видело моје, Господе,

\par }{\QB и Господ просветљује таму моју.


\par }{\Q \VS{30}С Тобом разбијам војску,

\par }{\QB с Богом својим скачем преко зида.


\par }{\Q \VS{31}Пут је Божји веран,

\par }{\QB реч Господња чиста.

\par }{\Q Он је штит свима који се уздају у Њ.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{32}Јер ко је Бог осим Господа?

\par }{\QB И ко је стена осим Бога нашег?


\par }{\Q \VS{33}Бог је крепост моја и сила моја,

\par }{\QB и чини да ми је пут без мане.


\par }{\Q \VS{34}Даје ми ноге као у јелена,

\par }{\QB и на висине моје ставља ме.


\par }{\Q \VS{35}Учи руке моје боју,

\par }{\QB те ломе лук бронзани мишице моје.


\par }{\Q \VS{36}Ти ми дајеш штит спасења свог,

\par }{\QB и милост твоја чини ме велика.


\par }{\Q \VS{37}Шириш кораке моје пода мном,

\par }{\QB те се не омичу глежњи моји.


\par }{\Q \VS{38}Терам непријатеље своје, и потирем их,

\par }{\QB и не враћам се докле их не истребим.


\par }{\Q \VS{39}И истребљујем их, и обарам их

\par }{\QB да не могу устати, него падају под ноге моје.


\par }{\Q \VS{40}Јер ме Ти опасујеш снагом за бој;

\par }{\QB који устану на ме, обараш их пода ме.


\par }{\Q \VS{41}Непријатеља мојих плећи Ти ми обраћаш,

\par }{\QB и потирем ненавиднике своје.


\par }{\Q \VS{42}Обзиру се, али нема помагача;

\par }{\QB вичу ка Господу, али их не слуша.


\par }{\Q \VS{43}Сатирем их као прах земаљски,

\par }{\QB као блато по улицама газим их и размећем.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{44}Ти ме избављаш од буне народа мог,

\par }{\QB чуваш ме да сам глава народима;

\par }{\QB народ ког не познавах служи ми.


\par }{\Q \VS{45}Туђини ласкају ми,

\par }{\QB чујући покоравају ми се.


\par }{\Q \VS{46}Туђини бледе,

\par }{\QB дрхћу у градовима својим.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{47}Жив је Господ,

\par }{\QB и да је благословена Стена моја.

\par }{\QB Да се узвиси Бог, Стена спасења мог.


\par }{\Q \VS{48}Бог, који ми даје освету,

\par }{\QB и покорава ми народе,


\par }{\Q \VS{49}Који ме изводи из непријатеља мојих,

\par }{\QB и подиже ме над оне који устају на ме,

\par }{\QB и од човека жестоког избавља ме.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{50}Тога ради хвалим Те, Господе, по народима,

\par }{\QB и појем имену твом,


\par }{\Q \VS{51}Који славно избављаш цара свог,

\par }{\QB и чиниш милост помазанику свом Давиду

\par }{\QB и семену његовом довека.




\par }\Chap{23}{\SH Давидове последње речи; његови јунаци.
\par }
{\PP \VerseOne{1}А ово су последње речи Давидове: Рече Давид син Јесејев, рече човек који би постављен високо, помазаник Бога Јаковљевог, и љубак у песмама Израиљевим:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{2}Дух Господњи говори преко мене,

\par }{\QB и беседа Његова би на мом језику.


\par }{\Q \VS{3}Рече Бог Израиљев,

\par }{\QB каза ми Стена Израиљева;

\par }{\Q који влада људима

\par }{\QB нека је праведан,

\par }{\QB владајући у страху Божијем;


\par }{\Q \VS{4}И биће као светлост јутарња,

\par }{\QB кад сунце излази

\par }{\QB јутром без облака,

\par }{\Q и као трава која расте из земље

\par }{\QB од светлости иза дажда.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{5}Ако и није такав дом мој пред Богом,

\par }{\Q ипак је учинио завет вечан са мном,

\par }{\QB у свему добро уређен и утврђен.

\par }{\Q И то је све спасење моје и сва жеља моја,

\par }{\QB ако и не да да расте.


\par }{\Q \VS{6}А безаконици ће свиколики бити као трње почупани,

\par }{\QB које се не хвата руком.


\par }{\Q \VS{7}Него ко хоће да га се дохвати, узме гвожђе или копљачу;

\par }{\QB и сажиже се огњем на месту.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{8}Ово су имена јунака Давидових: Јосев-Васевет Тахмонац први између тројице; њему милина би ударити копљем на осам стотина и поби их уједанпут.


\par }{\PP \VS{9}За њим Елеазар син Додона сина Ахоховог, између три јунака који беху с Давидом, и осрамотише Филистеје скупљене на бој, кад Израиљци отидоше;

\VS{10}он се подиже, и би Филистеје докле му се рука не умори и укочи се при мачу: и Господ даде велико спасење онај дан, те се народ врати за њим само да покупи плен.


\par }{\PP \VS{11}А за њим Сама син Агејев Араранин; кад се Филистеји скупише у гомилу, и онде беше њива пуна лећа, и народ побеже од Филистеја,

\VS{12}стаде усред њиве, и одбрани је, и поби Филистеје, и Бог даде велико спасење.


\par }{\PP \VS{13}И та три прва између тридесет сиђоше и дођоше о жетви к Давиду у пећину одоламску, кад војска филистејска стајаше у логору, у долини рафајској.

\VS{14}А Давид беше онда у граду, и беше онда стража филистејска у Витлејему.

\VS{15}А Давид зажеле, и рече: Ко би ми донео воде да пијем из студенца витлејемског што је код врата!

\VS{16}Тада она три јунака продреше кроз логор филистејски, и захватише воде из студенца витлејемског што је код врата, и донесоше и дадоше Давиду; али он је не хте пити, него је проли пред Господом;

\VS{17}и рече: Не дај Боже да бих то учинио. Није ли то крв ових људи, који не марећи за живот свој идоше. И не хте пити. То учинише ова три јунака.


\par }{\PP \VS{18}И Ависај брат Јоавов син Серујин беше први између тројице; он махну копљем својим на три стотине, и поби их, и прослави се међу тројицом.

\VS{19}Између те тројице беше најславнији, и поста им поглавар; али оне тројице не стиже.


\par }{\PP \VS{20}И Венаја син Јодајев, син човека јунака, велик делима, из Кавсеила; он погуби два јунака моавска, и сишав уби лава у јами кад беше снег.

\VS{21}Он уби и једног Мисирца, знатног човека; имаше Мисирац копље у руци, а он изиђе на њ са штапом, и истрже Мисирцу копље из руке, и уби га његовим копљем.

\VS{22}То учини Венаја син Јодајев, и би славан међу ова три јунака.

\VS{23}Беше најславнији између тридесеторице, али оне тројице не стиже; и Давид га постави над пратиоцима својим.


\par }{\PP \VS{24}Асаило брат Јоавов беше међу тридесеторицом, а то беху: Елханан син Додонов из Витлејема,

\VS{25}Сама Арођанин, Елика Арођанин.

\VS{26}Хелис Фалћанин, Ира син Икисов Текујанин,

\VS{27}Авијезер Анатоћанин, Мевунеј Хусаћанин,

\VS{28}Салмон Ахошанин, Марај Нетофаћанин,

\VS{29}Хелев син Ванин Нетофаћанин, Итај син Ривајев из Гаваје синова Венијаминових,

\VS{30}Венаја Пиротоњанин, Идај из долине Гаса.

\VS{31}Ави-Алвон Арваћанин, Азмавет Варумљанин,

\VS{32}Елијава Салвоњанин, Јонатан од синова Јасинових,

\VS{33}Сама Араранин, Ахијам син Сахаров Араранин,

\VS{34}Елифелет, син Асвеја Махаћанина, Елијем син Ахитофела Гилоњанина.

\VS{35}Есрај Кармилац, Фареј Арвљанин,

\VS{36}Игал син Натанов из Сове, Ванија од Гада,

\VS{37}Селек Амонац, Нареј Вироћанин, који ношаше оружје Јоаву сину Серујином,

\VS{38}Ира Јетранин, Гарив Јетранин,

\VS{39}Урија Хетејин; свега тридесет и седам.




\par }\Chap{24}{\SH Давидово се пребројавање народа кажњава помором. Жртва на гумну Орне.
\par }
{\PP \VerseOne{1}А Господ се опет разгневи на Израиља, и надражи Давида на њих говорећи: Хајде изброј Израиља и Јуду.

\VS{2}И рече цар Јоаву, војводи свом: Прођи по свим племенима Израиљевим од Дана до Вирсавеје, и избројте народ, да знам колико има народа.

\VS{3}А Јоав рече цару: Нека дода Господ Бог твој к народу колико га је сад још сто пута толико, и да цар господар мој види својим очима; али зашто цар господар мој хоће то?

\VS{4}Али реч царева би јача од Јоава и војвода; и отиде Јоав и војводе од цара да преброје народ Израиљев.

\VS{5}И прешавши преко Јордана стадоше у логор у Ароиру, с десне стране града, који је на средини потока Гадовог, и код Јазира.

\VS{6}Потом дођоше у Галад, и у доњу земљу Одсију, а одатле отидоше у Дан-Јан и у околину сидонску.

\VS{7}Потом дођоше до града Тира и у све градове јевејске и хананејске; и отидоше на јужну страну Јудину у Вирсавеју.

\VS{8}И обишавши сву земљу вратише се у Јерусалим после девет месеци и двадесет дана.

\VS{9}И Јоав даде цару број преписаног народа; и беше од Израиља осам стотина хиљада људи за војску који махаху мачем, а људи од Јуде пет стотина хиљада.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{10}Тада Давида такну у срце, пошто преброја народ, и рече Давид Господу: Сагреших веома што то урадих. Али, Господе, узми безакоње слуге свог, јер веома лудо радих.

\VS{11}А кад Давид уста ујутру, дође реч Господња Гаду, пророку који беше Давиду виделац, и рече:

\VS{12}Иди и кажи Давиду: Овако вели Господ: Троје ти дајем, изабери једно да ти учиним.

\VS{13}И дође Гад к Давиду, и каза му говорећи: Хоћеш ли ти да буде седам гладних година у земљи твојој, или да бежиш три месеца од непријатеља својих и они да те гоне, или да буде три дана помор у твојој земљи? Сад промисли и гледај шта ћу одговорити Ономе који ме је послао.

\VS{14}А Давид рече Гаду: У тескоби сам љутој; али нека западнемо Господу у руке, јер је милост Његова велика; а људима да не западнем у руке.


\par }{\PP \VS{15}И тако пусти Господ помор на Израиља од јутра до одређеног времена, и помре народа од Дана до Вирсавеје седамдесет хиљада људи.

\VS{16}А кад анђео пружи руку своју на Јерусалим да га убија, сажали се Господу са зла, и рече анђелу који убијаше народ: Доста, спусти руку. А анђео Господњи беше код гумна Орне Јевусејина.

\VS{17}А Давид кад виде анђела где бије народ, проговори и рече Господу: Ево, ја сам згрешио, ја сам зло учинио, а те овце шта су учиниле? Нека се рука Твоја обрати на мене и на дом оца мог.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{18}Потом опет дође Гад к Давиду исти дан, и рече му: Иди, начини Господу олтар на гумну Орне Јевусејина.

\VS{19}И отиде Давид по речи Гадовој, како Господ заповеди.

\VS{20}Тада Орна обазревши се угледа цара и слуге његове где иду к њему; и отиде Орна и поклони се цару лицем до земље,

\VS{21}и рече: Што је дошао цар господар мој слузи свом? А Давид рече: Да купим од тебе то гумно, да начиним на њему олтар Господу да би престао помор у народу.

\VS{22}А Орна рече Давиду: Нека узме цар господар мој и принесе на жртву шта му је воља; ево волова за жртву паљеницу, и кола и јармова волујских за дрва.

\VS{23}Све то даваше цару Орна као цар, и рече Орна цару: Господ Бог твој нека те милостиво прими.

\VS{24}А цар рече Орни: Не; него ћу купити од тебе по цени, нити ћу принети Господу Богу свом жртву паљеницу поклоњену. И тако купи Давид гумно и волове за педесет сикала сребра.

\VS{25}И онде начини Давид олтар Господу, и принесе жртве паљенице и жртве захвалне. И Господ се умилостиви земљи, и преста помор у Израиљу.


\par }