- Бројеви (4. Мој)
- <
- 23
- >

23
Валамова прва прича
1 Валам рече Валаку: „Подигни ми овде седам жртвеника и припреми ми седам јунаца и седам овнова.“ 2 Валак учини онако како му је Валам рекао. Затим су Валак и Валам принели на жртвенику једног јунца и једног овна.
3 Валам рече Валаку: „Остани код своје свеспалнице, а ја ћу поћи; можда ће се Господ срести са мном, па шта ми каже, то ћу говорити.“ Тако оде он на узвишицу.
4 Господ је срео Валама, и Валам му је рекао: „Припремио сам седам жртвеника и на сваком жртвенику принео једног јунца и једног овна.“
5 Тада Господ стави реч у Валамова уста и рече: „Врати се Валаку и говори тако.“
6 Кад се вратио Валаку, овај је стајао код своје свеспалнице са свим моавским кнезовима. 7 Тада Валам изрече своју причу:
„Из Арама ме Валак доведе,
цар моавски из горја источног:
’Дођи – рече – Јакова ми прокуни,
дођи и Израиљ презри!’
8 Како да прокунем
кога Бог не проклиње,
и презрем
кога Господ не презире?
9 Јер гледам га с планинских врхова,
посматрам га с горских узвишења;
гле народа који живи издвојено,
међу народе он се не рачуна.
10 Ко ће избројити прах Јаковљев,
ко да изброји четвртину Израиља?
О, кад бих умро смрћу праведничком,
кад би и мој крај био као њихов!“
11 Тада Валак рече Валаму: „Шта си ми то учинио? Довео сам те да прокунеш моје непријатеље, а ти си их обилно благословио.“
12 Валам одговори: „Зар да не кажем верно оно што ми је Господ ставио у уста?“
Валамова друга прича
13 Валак му рече: „Пођи са мном на друго место; одатле ћеш видети само један његов део, а не сав народ. Оданде ми га прокуни.“ 14 Затим га је одвео у Зофимско поље, на врх Фасге. Тамо је подигао седам жртвеника и на сваком жртвенику принео по једног јунца и овна.
15 Валам рече Валаку: „Стани ту код своје свеспалнице, а ја идем онамо да се сретнем с Господом.“
16 Господ сретне Валама, стави своју реч у његова уста и рече: „Врати се Валаку и говори овако.“
17 Када се вратио к њему, Валак је стајао код своје свеспалнице са моавским кнезовима. Валак га упита: „Шта је Господ рекао?“
18 Тада Валам изрече своју причу:
„Устани, Валаче,
послушај ме, сине Сефоров!
19 Бог није човек да би слагао,
или потомак људски да би се кајао.
Зар је шта рекао да није учинио,
изрекао да није испунио?
20 Заповест ми даде да благосиљам,
благослов је дао и нећу га повући.
21 Не назире се несрећа у Јакову,
невоља се не види у Израиљу.
С њим је Господ, Бог његов,
царски му поклик сред њега одзвања!
22 Бог их је из Египта извео,
он је њему као рози биволови.
23 Против Јакова нема врачања,
против Израиља нема гатања.
Нек се сада прича о Јакову,
о Израиљу нек се приповеда:
’Ево, шта је Бог учинио!’
24 Какав ли је то само народ!
Као лавица устаје,
као лав се диже,
не леже док улов не прождере
и крви се жртава не напије.“
25 Тада Валак рече Валаму: „Кад га већ не можеш проклети, немој га ни благосиљати!“
26 Валам одговори Валаку: „Зар ти нисам рекао: ’Учинићу све што ми Господ буде рекао?’“
Валамова трећа прича
27 Валам рече Валаку: „Хајде да те одведем на друго место; можда ће Богу бити по вољи да ми их прокунеш оданде!“ 28 Валак поведе Валама на врх Фегора који се надвија над пустаром.
29 Валам рече Валаку: „Подигни ми овде седам жртвеника и припреми ми седам јунаца и седам овнова.“ 30 Валак је урадио како му је Валам рекао, и принео седам јунаца и седам овнова.

- Бројеви (4. Мој)
- <
- 23
- >

© 2005, 2017 Biblica