Псалм.
89.
Поучна песма Етан Езраита. О милости Господњој ја довека певам; устима својим верност твоју разглашавам нараштају сваком! 
Јер рекао сам: „Довека је милост чврста, верност ти је постављена у небеса.“ 
А ти: „Савез сам склопио са изабраником својим, заклео се свом слузи Давиду: 
’Потомство ћу твоје довека да учврстим, твој ће престо да потраје кроз поколење свако!’“ Села 
О, Господе, небеса славе чудеса твоја и твоју верност у збору светих! 
Јер ко је тај на небу да је Господу налик, да је као Господ међу синовима Божијим? 
Бог је величанствен на сабору светих, страшнији је од свих што га окружују. 
Господе, Боже над војскама, ко је попут тебе моћан Господ? Верношћу си својом обавијен. 
Ти управљаш морем поноситим, ти му спушташ таласе немирне. 
Скршио си Раву као да је заклан, душмане си своје растерао силом руке своје. 
Твоја су небеса, баш као и земља; свет и оно што га чини ти си поставио. 
Југ и север ти си начинио, и Тавор и Ермон твом имену кличу. 
Мишица је твоја јака, рука ти је моћна, десница је твоја подигнута. 
Твог престола темељи су праведност и правда; милост и истина иду испред твога лица. 
Благо народу коме је клицање знано, који живи у светлости лица твога, о, Господе! 
Имену се твоме они поваздан радују, праведношћу твојом они се уздижу. 
Јер ти си слава њихове јакости, наклоношћу твојом наш се рог уздиже. 
Јер наш је штит од Господа, наш је цар од Светитеља Израиљевог. 
Тада си у виђењу говорио свом верном народу и рекао: „Своју помоћ дао сам јунаку, изабраног из народа дигох. 
Нашао сам Давида, слугу свога, уљем својим светим помазао сам га. 
На њему ће моја рука да почива, мишица ће моја да га јача. 
Неће га варати непријатељ, неће му наудити неправедник. 
Изломићу пред њим душмане његове, и потући оне што га мрзе. 
Моја верност и милост моја биће са њим, у моје ће се име подићи рог његов. 
Његову ћу руку дигнути на море и на реке десницу његову. 
А он ће ме звати: ’Оче мој, Боже мој, Стено мог спасења!’ 
А ја ћу га поставити за прворођеног, за најузвишенијег међу царевима земље. 
Довека ћу му очувати милост своју и свој ћу савез да учврстим са њим. 
Довека ћу да учврстим потомство његово, престо његов биће док је дана небу. 
А ако синови његови мој Закон напусте и не живе по мојим уредбама; 
ако прекрше одредбе моје и заповести моје не држе; 
казнићу им преступе шибом и кривицу ударцима. 
Али милост своју никад нећу да им узмем, верност своју нећу да порекнем. 
Нећу да погазим свој савез, нећу да порекнем оно што устима обећао сам. 
Једном сам се заклео Давиду светошћу својом и порећи нећу! 
Потомство ће његово довека да траје и преда мном попут сунца престо његов; 
као месец заувек ће потрајати, попут неба сведок верни.“ Села 
А сада си га свргнуо, згрозио се и разјарио на свог помазаника; 
Порекао си савез са слугом својим, у прашини му круну оскрнавио. 
Зарушио си му све зидине и утврђења му у руине претворио. 
Харају га сви што путем прођу, комшијама својим постао је ругло. 
Дигао си десницу душмана његових, крвника његовог ти чиниш веселим. 
Још си му оштрицу мача отупио, у боју му помогао ниси. 
Његов сјај си окончао, срушио му престо у прашину. 
Скратио си дане младости његове и загрнуо га срамотом. Села 
О, Господе, докле ћеш се крити? Довека ти срџба као ватра букти? 
Присети се дужине мог живота. Зар узалуд створио си све потомке људи? 
Ко је човек који је живео, а да смрти угледао није? Из руку Света мртвих ко је живот избавио? Села 
О, Господе, где су твоја милосрђа давна којима си се у верности својој заклео Давиду? 
Сети се, о, Господе, срамоћења својих слугу, која носим у недрима од народа многих! 
Господе, њима су нас срамотили противници твоји; њима су срамотили кораке твог помазаника. 
Благословен довека да је Господ! 
