Псалм.
28.
Давидов. К теби, Господе, вапим, стено моја, не буди глув према мени, да неуслишен не будем као они што у раку силазе. 
Почуј глас мога преклињања кад завапим к теби, кад подигнем руке своје к твом најсветијем месту. 
Не одведи ме с опакима, с онима који чине безакоње. Они причају благо с ближњима својим, а у срцу злоба им почива. 
Врати им по делима њиховим, и по њиховим злим поступцима. Плати им по делима руку њихових, ти им врати што су заслужили. 
Пошто не маре за дела Господња, нити за дела руку његових, срушиће их, подићи их неће. 
Нека је благословен Господ, јер је чуо глас мога преклињања. 
Господ је моја снага и мој штит, у њега се поуздаје моје срце. Он ми је помогао, па ми кличе срце, својом песмом даваћу му хвале. 
Господ је снага свом народу, тврђава спасења свом помазанику. 
Спаси свој народ! Благослови своје наследство! Напасај га и носи заувек! 
