1. Књига дневника.
4.
Јудини синови: Фарес, Есрон, Хармија, Ор и Совал. 
Реаји, сину Соваловом, родио се Јат, а Јату се родио Ахумаја и Лад. То су породице саратске. 
Ови су од оца Етама: Језраел, Јесма и Једвас, а њиховој сестри је било име Аселелфонија. 
Фануило је био отац Гедору, а Езер је био Хусин отац. То су били синови Ора, првенца Ефрате, оца Витлејемовог. 
Асхор, Текујин отац, је имао две жене, Елу и Нару. 
Нара му је родила Ахузама, Ефера, Темана и Ахастара. То су Нарини синови. 
Синови Елини: Серет, Цохар и Етнан. 
Косу се родио Анув, Совив и породице Ахарила, сина Арумовог. 
А Јавис је био славнији од своје браће. Његова мајка му је дала име „Јавис“ говорећи: „То је зато што сам га родила с болом.“ 
Јавис је призвао Бога Израиљевог говорећи: „Благослови ме и рашири моје међе! Нека твоја рука буде са мном, и сачувај ме од несреће, да се не мучим!“ И Бог је услишио што је тражио. 
Хелуву, сину Сујином, родио се Мехир, Он је био Естонов отац. 
Естону су се родили Вет-Рафа, Фесеја и Техина, отац града Нас. То су Рихавови људи. 
Кенезови синови су били Готонило и Сораја. А Готонилови синови: Атат и Меонатај. 
Меонотају се родио Офра, а Сораји се родио Јоав, предак Ге-Харасимљана, названих тако јер су били резбари. 
А синови Халева, сина Јефонијиног, су били: Ир, Ила и Нам. Илин син је био Кенез. 
Јелелеилови синови: Зиф, Зифа, Тирија и Асареило. 
Езрини синови: Јетер, Меред, Ефер и Јалон. Мередова жена је родила Маријама, Самаја и Јесву, оца Естемоје. 
А његова жена Јудејка родила је Јареда оца Гедора, Хевера оца Сокота, и Јекутила оца Заноје. То су били синови Витије, ћерке фараонове, којом се Меред оженио. 
А синови Одијине жене, сестре Нама оца Кеиле били су: Гармија и Естемоја Махаћанин. 
Симонови синови: Амнон, Рина, Вен-Анан и Тилон. Јесејеви синови: Зохет и Вен-Зохет. 
Синови Силомови, сина Јудиног: Ир, Лихин отац, и Лада, Марисин отац, и породице платнарског дома у Вет-Асвеји; 
па Јоким и Козевљани, Јоас и Сараф, који су владали у Моаву, и Јасуви-Лехем. То је по древним записима. 
Они су били лончари, који су живели у Натаиму и Гедири; тамо су били у царевој служби. 
Симеунови синови: Намуило, Јамин, Јарив, Зара и Саул; 
његов син Салум, његов син Мивсам, и његов син Мишма. 
Мишмини потомци: Амуило, његов син, његов син Захур и његов син Семај. 
Семај је имао шеснаест синова и шест ћерки. Његова браћа нису имала много деце, а ни све њихове породице нису биле толико бројне као јудејске. 
Живели су у Вир-Савеји, Молади, Асар-Суалу, 
Вали, Асему, Толаду, 
Ватуилу, Орми, Сиклагу, 
Вет-Маркавоту, Асар-Сусиму, Вет-Виреју и у Сарајиму. То су били њихови градови до цара Давида. 
Њихова села била су: Етам, Ајин, Римон, Тохен и Асан – пет градова, 
са свим њиховим селима која су била око тих градова све до Вала. То су била њихова насеља; овако су се водили према својим родовима: 
Месовав, Јамлих и Јоса син Амасијин, 
Јоило и Јуј, син Јосивије, сина Сораје, сина Асиловог, 
Елиоинај, Јакова, Јесохаја, Асаја, Адило, Јесимило и Венаја, 
и Зиза, син Сифија, сина Алона, сина Једаје, сина Симрија, сина Семајиног. 
Ови именовани били су кнезови у својим породицама. Пошто су се њихове породице веома умножиле, 
отишли су надомак Гедора, на источној страни долине, тражећи пашу за своја стада. 
Нашли су обилату и добру пашу. Земља је била широка, спокојна и мирна, јер су становници, који су претходно живели тамо, били Хамови потомци. 
Ти што су били записани по именима дошли су у дане Језекије, цара Јудиног, и оборили се на њихове шаторе, и на Меуњане који су се затекли тамо, и извршили над њима клето уништење, тако да их нема данас. Потом су се населили на њихово место, јер је тамо било паше за њихова стада. 
А неки од њих, пет стотина Симеунових потомака, отишли су на гору Сир, на челу са Фелатијом, Неаријем, Рефајом и Озилом, синовима Јесејевим. 
Они су побили преостале Амаличане и тамо живе све до данас. 
