Књига пророка Језекиља.
7.
Дође ми реч Господња: 
„Сине човечији, говори Господ Бог земљи израиљској: ’Крај, дошао је крај на четири краја земље! 
Сада ти је дошао крај, јер ћу послати свој гнев на тебе. Судићу ти по твојим путевима и платићу ти за све твоје гадости. 
Моје ти се око неће сажалити, нећу те поштедети, него ћу ти платити за твоје путеве и за гадости у теби. Тада ћете знати да сам ја Господ.’ 
Говори Господ Бог: ’Долази зло за злом. 
Дошао је крај! Крај је стигао! Гле, дошао је, на тебе се намерио. 
Куцнуо ти је час, житељу земље, време је дошло, близу је дан; страхота је у горама, а не радост. 
Свој бес ћу убрзо излити на тебе, гнев ћу свој искалити на теби. Судићу ти по твојим путевима, платићу ти за све гадости твоје. 
Моје ти се око неће сажалити, нећу те поштедети, него ћу ти платити за твоје путеве, и за гадости које су у теби. Тада ћеш знати да то ја, Господ, ударам. 
Дан је, ево, дошао! Пропаст је изникла, штап је процветао, охолост напупела! 
Насиље је израсло у штап безакоња. Нико од њих неће остати, ништа од њиховог мноштва, ништа од њиховог блага, ничега вредног међу њима! 
Дошло је време, приспео је дан. Ко купује, нека се не весели, ко продаје, нека не жали, јер гнев долази на све мноштво. 
Ко продаје неће моћи да поврати што је продао, докле год су обојица живи, јер је виђење за све мноштво и неће бити опозвано. Због своје кривице нико неће сачувати свој живот. 
У трубе су затрубили, све је спремно, али нема никог да у бој пође, јер мој је гнев над свим мноштвом. 
Напољу је мач, а унутра зараза и глад; ко је напољу погинуће од мача, а ко је унутра, њега ће прождрети глад и зараза. 
А њихови преживели који умакну, биће по горама, као голубови по долинама, и сви ће уздисати, сваки за своју кривицу. 
Све ће руке малаксати, а сва ће колена постати као да су од воде. 
Опасиваће се кострећу, дрхтање ће их обузети, на сваком ће лицу бити срам, и свака ће глава оћелавити. 
Избациће на улице своје сребро и злато као смеће. Њихово сребро и злато неће моћи да их избави у дан гнева Господњег. Но, своју глад неће утолити, своје трбухе неће напунити, јер су због тога посрнули у кривицу. 
Дичили су се својим дивним накитом; од њега су правили ликове својих одвратних и гадних ствари. Зато ћу им га претворити у смеће. 
Онда ћу га предати у руке туђинаца да га оплене, и зликовцима на земљи да га опљачкају, који ће га оскрнавити. 
Окренућу своје лице од њих, па нека се скрнави моје благо; нека разбојници упадају у њега и нека га оскрнаве! 
Искуј окове, јер је земља пуна крви неправедно осуђених, а град пун насиља. 
Зато ћу довести најгоре међу народима да запоседну њихове куће. Тако ћу докрајчити понос моћних, а њихова светилишта ће бити оскрнављена. 
Кад страхота дође, тражиће мир, а њега неће бити. 
Једна ће пропаст ићи за другом, једна лоша вест стизаће за другом. Тада ће тражити виђење од пророка, али ће свештеник остати без Закона, а старешине без савета. 
Цар ће туговати, кнез бити обучен у очај, а руке народа земље ће дрхтати. Поступаћу с њима по њиховим путевима и судити им по њиховим судовима. Тада ће знати да сам ја Господ.’“ 
