2. Књига дневника.
11.
Кад се Ровоам вратио у Јерусалим, сабрао је дом Јудин и племе Венијаминово, стотину осамдесет хиљада изабраних ратника, да ратују против Израиља, да поврате царство Ровоаму. 
Али Господња реч дође Семају, човеку Божијем: 
„Реци Ровоаму, сину Соломоновом, цару Јудином и свем Израиљу у Јуди и Венијамину: 
’Овако каже Господ: не излазите да ратујете против своје браће. Нека се свако врати својој кући, јер ова ствар долази од мене.’“ Тада су послушали Господње речи и вратили се са похода на Јеровоама. 
Ровоам је пребивао у Јерусалиму и зидао градове-утврђења у Јуди. 
Тако је сазидао Витлејем, Етам, Текују, 
Вет-Сур, Сокот, Одолам, 
Гат, Марису, Зиф, 
Адораим, Лахис, Азеку, 
Сарају, Ајалон и Хеврон. То су били градови-утврђења у Јуди и Венијамину. 
Када их је учврстио, поставио им је заповеднике и снабдео их залихама хране, уља и вина. 
Опремио је све градове штитовима, копљима, ојачао их силно, тако да су му припадали и Јуда и Венијамин. 
Свештеници и Левити, који су били по целом Израиљу, дошли су са свих страна и приклонили му се. 
Левити су оставили пашњаке и имања и прешли у Јуду и Јерусалим, јер су их Јеровоам и његови синови одбацили као Господње свештенике. 
Јеровоам је поставио своје свештенике за жртвене брегове, за кипове јараца и телади које је направио. 
За њима су дошли из свих племена Израиља, они који су срцем тражили Господа, Бога Израиљевог, да у Јерусалиму принесу жртву Господу, Богу својих отаца. 
Они су три године јачали и Јудино царство и Ровоама, Соломоновог сина. Наиме, ишли су три године Давидовим и Соломоновим путем. 
Ровоам је оженио Махалату, ћерку Давидовог сина Јеримота, и Авихаилу, ћерку Јесејевог сина Елијава, 
која му је родила синове: Јеуса, Семарију и Зама. 
После ње је оженио Маху, Авесаломову ћерку, која му је родила Авију, Атају, Зизу и Селомита 
Ровоам је волео Маху, Авесаломову ћерку више од свих својих жена и иноча. Имао је осамнаест жена и шездесет иноча и изродило му се двадесет осам синова и шездесет ћерки. 
Ровоам је за главара поставио Махиног сина Авију, да буде владар својој браћи, јер је желео да га зацари. 
Поступао је мудро, па је неке од синова изаслао по читавој Јуди и Венијамину, по свим градовима-утврђењима и дао им обиље хране и много жена. 
