1. Коринћанима.
4.
Тако нека нас свако сматра Христовим помоћницима и управитељима Божијих тајни. 
А од управитеља се очекује једино да буду верни. 
Што се мене тиче, ни мало не марим за то што ме осуђујете ви или неки људски суд, јер ни сам себи не судим. 
Савест ме, наиме, ни за шта не осуђује, али то ме још увек не оправдава. Господ је тај који ми суди. 
Зато не судите пре него што наступи време, док не дође Господ, који ће расветлити што је скривено у тами и открити намере срдаца. Тада ће свако примити похвалу од Бога. 
Себе и Аполоса сам узео за пример ради вас, да научите да се строго држите онога што је написано у Писму, те да не постанете надмени једни према другима, стајући на нечију страну. 
Шта ти даје предност над другима? И шта то имаш, а да ти то није дао Бог? Зашто се онда хвалиш нечим што ти је Бог дао? 
Већ сте се наситили, већ сте се обогатили. Без нас сте се зацарили! Камо среће да сте се зацарили, па да и ми царујемо са вама. 
Јер чини ми се да је Бог нас, апостоле, поставио као последње у поворци, као осуђене да умру у арени наочиглед света, пред анђелима и људима. 
Ми смо луди ради Христа, а ви сте мудри у Христу. Ми смо слаби, а ви јаки. Ви сте у части, а ми у срамоти. 
Све до овога часа ми смо гладни и жедни, и јадно одевени, туку нас и живимо као бескућници, 
напорно радећи својим рукама. Када нас проклињу, ми благосиљамо, када нас прогањају, ми трпимо, 
када нас вређају, ми одговарамо благо. Постали смо као смеће света, свима олош до дана данашњег. 
Не кажем ово да вас постидим, него да вас као своју вољену децу опоменем. 
Јер, да имате и хиљаде учитеља у Христу, немате много очева. Навестивши вам Радосну вест, ја сам, наиме, постао ваш отац у Христу Исусу. 
Молим вас, стога, да ме узмете за пример. 
Зато сам вам послао Тимотеја, који је моје вољено и верно дете у Господу, да вас подсети на моје учење у Христу Исусу, како свуда, у свакој цркви учим. 
Неки од вас су се узохолили мислећи да нећу да дођем к вама. 
Но, ако да Господ, доћи ћу ускоро к вама, а онда хоћу да видим не какви су на речима ти умишљени, него имају ли силе. 
Јер, Царство Божије се не темељи на речима, него на сили. 
Шта желите? Да вам дођем са шибом или са љубављу и духом благости? 
