Књига о Јову.
1.
У земљи Уз је живео човек по имену Јов. Био је без мане, човек праведан и богобојазан који се клонио зла. 
Родило му се седам синова и три ћерке. 
Имао је посед од седам хиљада оваца, три хиљаде камила, пет стотина пари волова, пет стотина магарица и јако много слугу. Био је имућнији од свакога на истоку. 
Елем, његови су синови одлазили на кућне гозбе које су приређивали, сваки од њих у свој дан. Слали су позиве својим трима сестрама да са њима пију и једу. 
А када би се изређали дани гозбе, Јов је слао по њих да их посвети. Устајао би рано ујутро и приносио свеспалнице за сваког од њих. Наиме, говорио је Јов: „Можда су деца сагрешила и у свом срцу проклела Бога.“ И Јов је то радио сваког дана. 
Тек, једног су дана Божији синови дошли и стали пред Господа, а међу њих је дошао и Сатана. 
И Господ рече Сатани: „Одакле долазиш?“ Сатана одговори Господу речима: „Пролазио сам земљом и обилазио сам је.“ 
Господ рече Сатани: „А јеси ли уочио Јова, слугу мога, јер на земљи нема човека који је попут њега без мане, праведан, богобојазан и који се клони зла?“ 
Сатана је одговорио Господу речима: „Узалуд ли се Јов Бога боји?! 
Зар ти ниси оградио њега и кућу његову и све што поседује унаоколо? Благословио си дело његових руку и његов се посед проширио по земљи. 
Али пружи руку своју и дирни му у све то што има – неће ли те у лице проклети!“ 
Господ је узвратио Сатани: „Добро, све што има у твојим је рукама. Само њега руком не дотичи.“ Тада је Сатана отишао из Божијег присуства. 
Тако су једног дана Јовови синови и његове ћерке јели и пили вино у кући свог брата првенца. 
Тада је Јову дошао гласник и поручио: „Знаш, док су волови орали и магарице пасле крај њих, 
банули су Савеји и отели их! Слуге су побили оштрицом мача, само сам ја једини побегао да ти јавим!“ 
И док је овај још говорио, дошао је други с речима: „Од Бога се ватра сручила с небеса! Спалила је овце и прогутала слуге, само сам ја једини побегао да ти јавим!“ 
И док је овај још говорио, дошао је други с речима: „Халдејци сврстани у три чете су извршили препад на камиле! Отели су их, слуге су побили оштрицом мача и само сам ја једини побегао да ти јавим!“ 
И док је овај још говорио, дошао је други с речима: „Твоји синови и твоје ћерке су јели и пили вино у кући свог брата првенца. 
И гле, страховит је ветар дунуо из правца пустиње! Ударио је на четири угла куће која се срушила на децу и они су изгинули! Само сам ја једини побегао да ти јавим!“ 
Јов је тада устао и поцепао своју одећу. Обријао је своју главу, бацио се на тло и поклонио. 
Рекао је: „Го сам изашао из утробе мајке своје и го ћу да се вратим тамо! Господ је дао – Господ је узео! Благословено нека је име Господње!“ 
Тако Јов у свему овоме није сагрешио и није оптужио Бога. 
