Посланица Јеврејима.
1.
Бог је много пута и на много начина говорио нашим прецима преко пророка, 
али у ове последње дане проговорио нам је преко Сина, кога је одредио за власника свега, чијим посредством је и свет створио. 
Он је одсјај Божије славе, и верни одраз његовога бића, он који све одржава силом своје речи. Па пошто изврши очишћење греха, седе у небу с десне стране Бога величанственога. 
Тако постаде толико моћнији од анђела, колико му Бог даде име узвишеније од њиховог. 
Зар је коме од анђела икад рекао: „Ти си Син мој, данас си се мени родио“, и поново: „Ја ћу му бити Отац, а он ће ми бити Син“? 
А затим, кад је слао Прворођенца на свет, рече: „Нека му се поклоне сви анђели Божији.“ 
За анђеле, пак, каже: „Он своје анђеле чини ветровима, и своје слуге огњеним пламеновима.“ 
А за Сина каже: „Твој је престо, Боже, у веке векова! Жезло је правде жезло твога царства. 
Волиш правду, а мрзиш неправду. Зато те је Бог, твој Бог, помазао уљем радости, више него твоје другове.“ 
Такође каже: „Ти си, Господе, у почетку утемељио земљу, и небеса су дело твојих руку. 
Она ће пропасти, али ти ћеш остати, и све ће се исхабати као изношена одећа. 
Сложићеш их као огртач, измениће се као одећа. А ти си увек исти, веку твоме нигде краја нема.“ 
И коме је од анђела икад рекао: „Седи мени с моје десне стране, док душмане не положим твоје, за твоје ноге постоље да буду“? 
Нису ли сви анђели – духови послати од Бога да служе онима који треба да приме у посед спасење? 
