Књига о Јову.
20.
А Софар из Намата је одговорио овим речима: 
„Ако је тако, немирне ме мисли моје терају да одговорим, јер у мени ври. 
Увређен сам прекором који сам чуо, па сад узвраћам у духу мог разумевања. 
Елем, знаш ли да је тако од давнина, од како је људски род на земљу стављен: 
прекратка је радост зликоваца и за часак срећа безбожника. 
Све и да се стасом дигне до небеса, да му глава облаке досегне, 
исхлапиће довека ко сопствени измет, и питаће: ’Где је?’, они што су га виђали. 
Попут сна ће испарити и неће га наћи, прогнаће га као ноћно привиђење. 
Око које га је гледало видети га више неће; завичај га његов више неће видети. 
Његови ће се синови додворавати сиромасима, а он ће рукама својим враћати од богатства свога. 
Кости су му пуне младалачке снаге која ће са њиме у прах лећи. 
Нека му је и слатко зло у устима његовим, што га скрива под језиком својим; 
нека га штеди, нека га не пушта, нека га под непцем растапа; 
та његова храна у цревима, у утроби његовој ће се претворити у отров кобре. 
Повратиће из стомака свога благо прогутано, Бог ће му га избацити. 
Отров кобри сиса, убиће га језик отровнице. 
У потоке гледати неће, у брзаке река од меда и масла. 
Вратиће шта је отео, неће моћи то да прогута; уживати неће добра своје трговине. 
Јер је тлачио и запостављао сиромахе, харао је кућу коју зидао није. 
Његов стомак не зна шта је доста, спокоја му нема у ономе за чим жуди. 
Неће имати шта више да прождере и зато му имање неће потрајати. 
И када буде пун обиља биће у невољи, стићи ће га рука сваког страдалника. 
Али док буде пунио стомак свој, Бог ће му послати пламен гнева свога, као кишу на црева његова. 
И док бежи од гвозденог оружја, пробошће га стрела лука бронзанога. 
Када је извуче, када му изађе из леђа и ко муња из жучи његове, доћи ће на њега ужас. 
Сва је тама сачувана за његово благо, прождраће га пламен нераспирен, зло нанеће преживелом шатора његовог. 
Небеса ће разоткрити његову кривицу, земља ће се подићи на њега. 
Поплављена биће летина куће његове, отплављена у дан Божијега гнева. 
Таква је од Бога судбина за зликовца, богомдано му наследство.“ 
