2. Мојсијева.
30.
Направи жртвеник за паљење када; направи га од багремовог дрвета. 
Нека буде четвороугласт: један лакат дуг, један лакат широк, и два лакта висок. Његови рогови нека буду из једног дела с њим. 
Обложи га чистим златом: његову горњу страну, његове стране унаоколо и његове рогове. Обруби га златним оквиром. 
Затим му направи по два златна колута на обе бочне стране и причврсти их испод оквира, да се кроз њих провуку дршке за ношење жртвеника. 
Дршке направи од багремовог дрвета и обложи их златом. 
Постави жртвеник испред завесе што заклања Ковчег сведочанства, испред поклопца над сведочанством. Ту ћу се састајати с тобом. 
Нека Арон на њему пали мирисни кад. Палиће га сваког јутра, кад буде припремао светла. 
Нека га Арон поново пали кад буде палио светла увече, тако да мирисни кад стално гори пред Господом у сва поколења. 
На жртвенику не приносите никакав туђи кад, ни жртву свеспалницу, ни принос, ни жртву изливницу. 
Једном годишње нека Арон изврши обред откупљења над роговима приносећи крв жртве за откупљење греха. То нека се чини једном годишње за сва поколења. Јер, жртвеник је пресвета светиња Господу.“ 
Господ затим рече Мојсију: 
„Кад правиш попис Израиљаца, нека свако ко се убраја у попис да Господу откупнину за свој живот, да их не погоди помор док их пописујеш. 
Свако ко подлеже попису нека да: пола шекела – према храмској мери (један шекел је двадесет гера). Тих пола шекела ће бити принос Господу. 
Сви који подлежу попису, дакле, они од двадесет година па навише, даваће овај принос Господу. 
Богати неће давати више, нити сиромашни мање од пола шекела, када дају принос Господу као откуп за свој живот. 
Затим узми откупни новац од Израиљаца, и употреби га за службу у Шатору од састанка. Нека то буде подсетник Израиљцима пред Господом, да сте откупили своје животе.“ 
Господ рече Мојсију: 
„Направи умиваоник од бронзе са бронзаним постољем, за прање. Постави га између Шатора од састанка и жртвеника, и налиј у њега воду. 
Нека Арон и његови синови перу у њему руке и ноге. 
Кад год улазе у Шатор од састанка, нека се оперу водом, да не помру. Такође, кад год приступају жртвенику да обављају службу и да приносе свеспалнице Господу, 
нека оперу руке и ноге, да не помру. Ово је трајна уредба за Арона и његово потомство за сва њихова будућа поколења.“ 
Затим Господ рече Мојсију: 
„Узми најбоље зачине: пет стотина шекела смирне, половину те мере цимета, то јест, две стотине педесет шекела, две стотине педесет шекела миришљаве трске, 
пет стотина шекела касије према храмској мери, и хин маслиновог уља. 
Направи од тога свето уље за помазање апотекарском вештином. То ће бити свето уље за помазање. 
Њиме помажи Шатор од састанка и Ковчег сведочанства; 
сто и сав његов прибор; свећњак и сав његов прибор; кадиони жртвеник; 
жртвеник за жртве свеспалнице и сав његов прибор, и умиваоник са својим постољем. 
Посвети их, па ће бити пресвета светиња. Ко год га се дотакне биће посвећен. 
Затим помажи Арона и његове синове, и посвети их да ми служе као свештеници. 
А Израиљцима реци: ’Ово је моје посвећено уље за помазање за сва поколења. 
Оно се не сме изливати на тело непосвећеног човека, нити га правите од истих састојака. Оно је свето, па свето нека буде и вама. 
Ко год направи уље од истих састојака или га стави на неког туђинца, нека се истреби из свог народа.’“ 
Господ још рече Мојсију: „Узми зачине: натафе, шехелета, хелбене, и чистог тамјана, све у једнаким количинама, 
па направи миомирисни кад апотекарском вештином, посољен, чист и свет. 
Нешто од тога измрви у прах и стави пред Сведочанство у Шатору од састанка, где ћу се састајати с тобом. Уље нека буде за вас пресвета светиња. 
Миомирисни кад справљен од ових састојака не смете правити за себе. То држи као светињу, јер је Господу посвећено. 
Ко год за себе направи такав кад да му мирише, нека се истреби из свога народа.“ 
