1. Коринћанима.
15.
Подсећам вас, браћо, на Радосну вест коју сам вам навестио, коју сте прихватили и у којој стојите. 
Њоме се и спасавате, ако је чврсто држите онако како сам вам је навестио, сем ако нисте узалуд поверовали. 
Ја сам вам, наиме, на првом месту предао оно што сам примио: да је Христос, сагласно Писмима, умро за наше грехе, 
и да је, сагласно Писмима, сахрањен и васкрснут трећег дана. 
Потом се Христос указао Кифи, а затим Дванаесторици. 
Онда се одједном указао пред више од пет стотина браће, од којих већина живи и данас, а неки су умрли. 
Затим се указао Јакову, те свим апостолима. 
На крају се Христос указао и мени, као недоношчету. 
Наиме, ја сам најмањи међу апостолима, и нисам достојан да се назовем апостолом, јер сам прогонио Цркву Божију. 
Ипак, милошћу Божијом сам оно што јесам, и његова милост према мени није била узалудна. Шта више, потрудио сам се више од свих њих, али не ја, него Божија милост са мном. 
Свеједно, био ја или они, тако проповедамо и тако сте поверовали. 
Ако се проповеда да је Христос васкрсао из мртвих, како онда неки од вас тврде да нема васкрсења мртвих? 
Ако нема васкрсења мртвих, онда ни Христос није васкрсао, 
а ако Христос није васкрсао, узалудно је наше проповедање, узалудна је и ваша вера. 
Ако мртви не васкрсавају, онда смо се и ми показали као лажни сведоци Божији, јер смо сведочили да је Бог васкрсао Христа, кога није васкрсао. 
Ако мртви не васкрсавају, онда ни Христос није васкрсао. 
А ако Христос није васкрсао, узалудна је ваша вера, јер сте још увек у својим гресима. 
По томе су пропали и они који су уснули у Христу. 
Јер, ако само у овом животу полажемо наду у Христа, јаднији смо од свих људи. 
Али Христос је васкрсао из мртвих, први међу умрлима! 
Јер, као што је смрт дошла посредством човека, тако је и васкрсење из мртвих дошло посредством човека. 
Наиме, као што у Адаму сви умиру, тако ће сви који су у Христу оживети, 
свако по свом реду: Христос је први, а затим, кад он дође, и они који му припадају. 
Потом наступа крај, када Христос уништи свако главарство, и сваку власт и силу, те преда Царство Богу Оцу. 
Он, наиме, треба да влада док не положи све непријатеље под своје ноге. 
Смрт ће бити уништена као последњи непријатељ. 
Јер, Бог је све покорио њему под ноге. А кад каже да је све покорено, јасно је да је покорено све осим Бога, који му је све покорио. 
А кад му све буде покорено, онда ће се и Син покорити ономе који му је све покорио, да Бог буде све у свему. 
Шта онда чине они који се крштавају за мртве? Ако мртви не ускрсавају, зашто се крсте за њих? 
Зашто смо и ми сваки час у опасности? 
Ја сваки дан умирем, браћо, тако ми вас, моје дике по нашем Господу Исусу Христу. 
Људски говорећи, какву корист имам од тога што сам се борио са „зверима“ у Ефесу? Ако мртви не васкрсавају, онда, „Да једемо и пијемо, јер сутра ћемо да помремо.“ 
Не заваравајте се: „Лоше друштво квари добре обичаје.“ 
Дођите к себи и не грешите више, јер неки људи не знају Бога. Ово вам говорим на срамоту. 
Ипак, неко може да пита: „Како мртви васкрсавају? У каквом ће се телу појавити?“ 
Безумниче! Семе које посејеш не оживљава ако не умре. 
Па и када сејеш, не сејеш израслу биљку, него голо зрно, било пшенично или какво друго. 
А Бог сваком семену даје тело какво хоће, и то сваком семену њему својствен облик. 
Јер није свако тело исто: људско тело је другачије од тела звери, тело звери је другачије од тела птица, а тело птица је другачије од тела риба. 
Такође постоје небеска и земаљска тела; али је сјај небеских тела другачији од сјаја земаљских тела. 
Сунце има свој сјај, месец свој, а звезде, опет, свој сјај. Па и звезда се од звезде разликује по сјају. 
Тако је и са васкрсењем мртвих. Сеје се пропадљиво тело, а васкрсава непропадљиво; 
сеје се у срамоти, а васкрсава у слави; сеје се у слабости, а васкрсава у сили; 
сеје се природно тело, а васкрсава духовно. Ако, наиме, постоји природно тело, постоји и оно духовно. 
Јер, овако је написано: „Адам, први човек, постаде живо биће.“ Последњи Адам постаде Дух који даје живот. 
Али није било прво духовно тело, него природно, а затим духовно. 
Први човек је земљан, начињен од праха земаљског, други човек је с неба. 
Какав је био земљани човек, такви су и земљани људи; какав је небески човек, такви су и они небески. 
И као што у себи носимо сличност са земљаним човеком, тако ћемо носити сличност са небеским човеком. 
Ово кажем, браћо, јер тело и крв не могу узети учешћа у Царству Божијем, нити може распадљиво добити у посед нераспадљиво. 
Ево, саопштавам вам тајну: нећемо сви умрети, али ћемо се сви изменити, 
одједном, у трен ока, кад се зачује последња труба. Тада ће мртви васкрснути са нераспадљивим телима, а ми ћемо се изменити. 
Јер, ово распадљиво тело мора да се промени у нераспадљиво, ово смртно у бесмртно. 
А кад се ово распадљиво тело промени у нераспадљиво и ово смртно у бесмртно, тада ће се испунити написана реч: „Победа прождре смрт.“ 
„Где је, смрти, твоја победа? Где је, смрти, жалац твој?“ 
Жалац смрти је грех, а сила греха долази од Закона. 
Али, хвала Богу који нам даје победу посредством Господа нашега, Исуса Христа. 
Стога, вољена моја браћо, будите чврсти и непоколебљиви. Имајте вазда пуне руке посла у служби за Господа, знајући да ваш труд у служби за Господа није бесплодан. 
