Књига пророка Јеремије.
12.
Праведан си, Господе, кад год ти се тужим, али ћу ипак да ти говорим о правди: Зашто су напредни путеви покварењака? Зашто ликују сви подли злотвори? 
Ти си их посадио и већ се укоренише, напредују и већ доносе плод. Близу си њихових уста, али далеко од нутрине њихове. 
А ти ме, Господе, познајеш, видиш ме и испитујеш срце моје спрам тебе. Потерај их ко овце на клање, одвоји их за дан клања! 
Докле ће земља да тугује, да сахне растиње по свим пољима од зла оних што ту пребивају? Пропале су и животиње и птице јер је народ рекао: „Неће он да види наше скончање!“ 
„Ако си се уморио трчећи с пешацима, како ли ћеш се тек огледати с коњима? Када у спокојној земљи падаш, шта ли ћеш да радиш на јорданском честару? 
Јер и браћа твоја и дом твога оца су те изневерили и на сав глас су викали за тобом. Не веруј им чак и када ти љубазно говоре. 
Дом сам свој напустио и своје наследство оставио. Вољену сам своју предао у руке њених непријатеља. 
А сада је моје наследство као лав у шуми што на мене риком риче. И зато га мрзим. 
Је л’ наследство моје пиргава птица грабљивица? Лешинари, сјатите се на њу свуд унаоколо! Идите, сакупите све животиње на поље, доведите их на храну. 
Многи су пастири изломили мој виноград и изгазили мој део. Претворили су мој мили део у голу пустињу. 
Да, претворили су је у пустињу и сада преда мном опустошена тугује. У пустару је претворена земља и то никога не потреса. 
Преко пустињских оголелих висова дошли су затирачи, јер Господњи мач сатире с краја на крај земље и нема мира ни за кога. 
Сејаће пшеницу, а трње ће жети. Изнурише се, а никакве користи. Стидите се својих урода због Господњег пламтећег гнева! 
Овако каже Господ свим мојим злим суседима који нападају земљу коју сам дао мом народу Израиљу у наследство: ево, почупаћу их из њихове земље, а из њихове ћу средине да ишчупам Јудин дом. 
А када их ишчупам, вратићу се да им се смилујем и доведем сваког на његово наследство и сваког на његову земљу. 
И ако се истински науче путевима мога народа, да се заклињу мојим именом – ’Тако нам живог Господа’ – онако како су они мој народ научили да се куну Валом, населиће се усред мог народа. 
Али ако не послушају, ја ћу да ишчупам тај народ, да ишчупам и да затрем – говори Господ.“ 
