1. Петрова.
5.
Оне који су старешине међу вама молим ја, који сам и сам старешина и сведок Христових мука, те учесник у слави која треба да се открије, 
да напасате Божије стадо које вам је поверено. Али не чините то присилно, него драговољно, како је Богу по вољи, и не из користољубља, него из одушевљења. 
Не понашајте се деспотски према онима који су вам поверени, него будите примери стаду. 
А кад се појави врховни Пастир, примићете славни венац који не вене. 
Тако и ви, младићи, покоравајте се старешинама. А сви се заодените понизношћу, да служите једни другима, јер: „Бог се супротставља охолима, а понизнима исказује милост.“ 
Стога се понизите под моћну руку Божију, да вас узвиси у право време. 
Пребаците сву своју бригу на њега, јер се он брине за вас. 
Будите трезвени, бдите, јер ваш непријатељ, ђаво, обилази као ричући лав и тражи кога да прождере. 
Будите чврсти у вери, те му се одуприте, знајући да и ваша браћа по вери широм света пролазе кроз исте патње. 
А Бог, милостив у свему, који вас је по Христу Исусу позвао у вечну славу, он ће вас, након ваше кратке патње усавршити, учврстити, оснажити и утемељити. 
Његова је сила довека. Амин. 
Написао сам вам ово кратко писмо уз помоћ Силвана, кога сматрам верним братом, да вас опоменем и потврдим да је ово права милост Божија. Ње се држите. 
Поздравља вас црква у Вавилону, која је заједно са вама изабрана од Бога, и мој син Марко. 
Поздравите једни друге пољупцем љубави. Мир са свима вама који сте у Христу.
