Књига пророка Језекиља.
10.
Затим сам погледао, и гле, на своду који је био над главама херувимима појавило се нешто као камен сафир, по изгледу слично престолу. 
Тада рече човеку обученом у лан: „Уђи између точкова испод херувима, испуни шаке ужареним угљем који је између херувима и проспи га на град.“ Он уђе на моје очи. 
Херувими су стајали с десне стране Дома кад је тај човек ушао. Облак је испунио унутрашње двориште. 
Тада се подигла слава Господња с херувима према прагу Дома; Дом се испунио облаком, а двориште се напунило светлошћу славе Господње. 
Звук крила херувима се чуо до дворишта, као глас Свемоћног кад говори. 
Кад је заповедио обученом у лан: „Узми огањ између точкова, између херувима“. Човек га донесе и стави поред точка, 
један херувим је пружио руку између херувима према огњу који је био између херувима, понео га и ставио га у шаке човека обученог у лан. Овај га је узео и изашао. 
Тада се испод крила херувима појавила нешто као човечија рука. 
Кад сам погледао, видео сам четири точка поред херувима, по један точак поред сваког херувима. Точкови су по изгледу били слични камену хрисолиту. 
Четири од њих су били сличног изгледа, као да је један точак био унутар другог. 
Кад су ишли, сваки је могао да се креће у сва четири правца, а да се притом не окреће. Наиме, ишли су тамо куда се глава окретала, не окрећући се у кретању. 
Цело њихово тело: леђа, руке, крила и точкови, сва њихова четири точка, била су пуна очију свуда унаоколо. 
Ја сам чуо да се ови точкови зову „Вртложни точкови.“ 
Сваки херувим је имао четири лица. Прво лице је било херувимско, друго лице је било људско, треће лице је било лавље, а четврто лице је било орловско. 
Потом су се херувими узнели. То су била иста бића која сам видео на реци Хевару. 
Док су херувими ишли, точкови су ишли уз њих, а кад су херувими махали својим крилима да се подигну од земље, точкови се нису одвајали од њих. 
Када би се зауставили, зауставили би се и точкови; када би се подизали, подизали би се и точкови, јер је дух бића био у њима. 
Затим се слава Господња подигла с прага Дома и зауставила се над херувимима. 
И док сам гледао, херувими су замахнули крилима и подигли се са земље. Точкови су били уз њих кад су отишли. Зауставили су се код улаза источних врата Дома Господњег. Над њима је била слава Бога Израиљевог. 
Била су то иста бића која сам видео под Богом Израиљевим на реци Хевару. Тако сам схватио да су то херувими. 
Свако је имало четири лица и четири крила. Испод крила су имала нешто као људске руке. 
Лица су им била као она лица која сам видео на реци Хевару. И свако се кретало напред. 
