Јеврејима.
5.
Јер сваки Првосвештеник који се бира између људи, поставља се да заступа људе пред Богом, да приноси дарове и жртве за грехе. 
Он може да буде обзиран према онима који су у незнању и заблуди, зато што је и сам подложан слабостима. 
Због тога он мора да приноси жртве за грехе како за народ, тако и за себе. 
Ту част нико не може да присвоји за себе, него га Бог позива у ту службу, као што је то био случај са Ароном. 
Тако ни Христос није сам себи дао част да буде Првосвештеник, већ га је поставио онај који му је рекао: „Ти си Син мој, данас си се мени родио.“ 
Тако и на другом месту каже: „Ти си довека свештеник по реду Мелхиседековом.“ 
Он је за време свог земаљског живота уз гласни вапај и сузе, принео молитве и прошње Богу који га је могао спасти од смрти. И пошто је био покоран, Бог га је услишио. 
Иако је био Син, кроз патње се научио да буде послушан. 
Па постигавши савршенство, постао је зачетник вечног спасења свима који су му послушни, 
те га Бог прогласи Првосвештеником по реду Мелхиседековом. 
Има још много тешко објашњивих ствари о којима треба да говоримо, али сте постали лењи да слушате. 
И уместо да сте до сада већ учитељи, поново вас треба поучавати основама Божије поруке. Још увек вам је потребно млеко, а не чврста храна! 
Свако, наиме, ко се храни млеком, не сналази се добро у учењу о праведности, јер је дете. 
Чврста храна је за оне зреле, чија су чула навиком извежбана да разликују зло и добро. 
