Књига пророка Исаије.
18.
Тешко земљи размахнутих крила, с оне стране кушанских река, 
која морем шаље гласнике, и водом у чамцима рогозним. Идите, хитри весници, пуку лепа стаса и тамне пути, народу ког се боје и надаље, пуку жилавом и завојевачком, чијом земљом се преплићу реке. 
Сви становници васељене, житељи земље, кад се застава на горама подигне, гледајте; и кад рог затруби, слушајте. 
Јер мени говори Господ: „Одмараћу се и посматрати са својег места, као жега зажарена над светлошћу, као росни облак кад је жега током жетве.“ 
Пре бербе, кад процвета лоза, дозревање гроздова је у јеку, и секачима ће посећи младице, и одстранити посечене лозице. 
Заједно ће бити остављени грабљивицама горским и зверима по земљи: грабљивице ће на њима летовати, и све звери земаљске зимовати. 
У то време дар доносиће Господу над војскама пук лепа стаса и тамне пути, народ ког се боје и надаље, пук жилав и завојевачки, чијом земљом преплићу се реке, к месту где је име Господа над војскама, гори Сион. 
