Лука.
2.
У оно време цар Август је издао уредбу да се изврши попис у целом Римском царству. 
То је био први попис извршен за време Квиринијеве управе у Сирији. 
Свако је отишао да се пријави у место свог породичног порекла. 
Тако и Јосиф, пошто је потицао из рода и лозе Давидове, оде из града Назарета у Галилеји, у Јудеју, у Витлејем, град Давидов, 
да се упише заједно са својом испрошеном женом Маријом која је била трудна. 
Док су били тамо, дође време да се Марија породи. 
Родивши свога сина првенца, повила га је и положила у јасле, јер за њих није било места у гостионици. 
А у том истом крају су неки пастири ноћу, под ведрим небом, чували стражу код својих стада. 
Анђео Господњи им приступи и слава Господња их обасја. Њих обузе велики страх. 
Анђео их ослови: „Не бојте се, јер, ево, јављам вам вест о великој радости за сав народ. 
Данас вам се у Давидовом граду родио Спаситељ! Он је Христос Господ! 
А ово ће бити знак за вас: наћи ћете новорођенче повијено у пелене како лежи у јаслама.“ 
Изненада се уз анђела нађе велика војска анђела са неба, славећи Бога и говорећи: 
„Нек је слава Богу на висини, а на земљи да је мир међу људима који су му угодни.“ 
Кад су анђели отишли од њих на небо, пастири рекоше један другом: „Хајдемо у Витлејем да видимо о каквом догађају нас је Господ обавестио!“ 
Они пожуре и нађу Марију, Јосифа и новорођенче где лежи у јаслама. 
Кад су то видели, пренели су им што им је било речено за ово дете. 
Сви који су то чули, дивили су се ономе што су пастири рекли. 
А Марија је запамтила све ове речи и у себи размишљала о њима. 
Пастири се врате славећи и хвалећи Бога за све што су чули и видели. Било је баш онако како им је било речено. 
Навршило се осам дана од рођења и дете је требало обрезати. Тада су му дали име Исус, које му је наденуо анђео пре његовог зачећа. 
А када је, по Мојсијевом Закону, требало да се изврши обред очишћења, Марија и Јосиф том приликом дођу са дететом у Јерусалим да га посвете Господу, 
јер у Закону Господњем пише: „Нека се свако прворођено мушко дете посвети Господу“ – 
и да по Закону Господњем принесу жртву за очишћење: две грлице или два голубића. 
У Јерусалиму је тада живео неки човек по имену Симеун. Он је био праведан и побожан човек, који је очекивао да наступи време утехе за израиљски народ. Дух Свети је био са њим 
и он му је објавио да неће умрети пре но што види Христа Господњег. 
Вођен Духом, дошао је у храм. Када су родитељи унели дете Исуса у храм да учине са њим што Закон налаже, 
Симеун га узе у наручје и поче да слави Бога: 
„Сада пушташ, мој Господару, свога слугу да у миру оде; твоја реч је тако испуњена, 
јер ја сам твоје видео спасење 
што приправи пред свим народима: 
светлост твоју да просветли народе, славу твоме народу Израиљу.“ 
Исусови отац и мајка су били задивљени оним што је било речено за њега. 
Тада је Симеун благословио и њих двоје и рекао његовој мајци Марији: „Ево, Бог је поставио ово дете да многи од Израиља падну и да се многи подигну, и да буде знак коме ће се супротстављати. 
А теби самој ће мач пробости душу, да би се откриле мисли многих срца.“ 
А била је ту и једна веома стара пророчица, по имену Ана, Фануилова ћерка, из Асировог племена. Била је у браку седам година, 
а сада је као удовица имала осамдесет четири године. Она никад није напуштала храм. Даноноћно је служила Богу уз пост и молитву. 
И она је дошла у исти час и почела да слави Бога и да говори о Исусу свима који су очекивали да Бог откупи Јерусалим. 
Када су Јосиф и Марија обавили све што Закон Господњи налаже, вратили су се у Галилеју, у свој град Назарет. 
А дечак је растао, јачао и пунио се мудрошћу, а Божија милост је била над њиме. 
Исусови родитељи су сваке године одлазили горе у Јерусалим за празник Пасхе. 
Кад му је било дванаест година, они су по свом обичају отишли тамо за празник. 
По завршетку празничних дана, док су се они враћали кући, дечак Исус се задржао у Јерусалиму. Његови родитељи нису знали где је. 
Мислећи да је међу сапутницима, путовали су цео дан, а онда су почели да га траже међу родбином и познаницима. 
Пошто га нису нашли, вратили су се у Јерусалим да га потраже. 
После три дана, нашли су га у храму како седи међу учитељима, слуша их и пита. 
Сви који су га слушали дивили су се његовој разумности и његовим одговорима. 
Кад су га родитељи угледали, запањили су се. Мајка му рече: „Дете, шта нам то учини?! Ево, ја и твој отац свиснусмо од јада тражећи те!“ 
Он им одговори: „Зашто сте ме тражили? Зар нисте знали да треба да будем у послу свога Оца?“ 
Но, они нису разумели оно што им је рекао. 
Онда је сишао с њима и дошао у Назарет, где им је био послушан. Марија је слагала у себи све ове речи. 
А Исус је бивао све мудрији и зрелији, те све милији и Богу и људима. 
