4. Мојсијева.
13.
Господ рече Мојсију: 
„Пошаљи људе да извиде хананску земљу, коју дајем Израиљцима. Из сваког отачког племена пошаљи по једног човека. Нека сваки од њих буде њихов кнез.“ 
Тако их је Мојсије послао из Фаранске пустиње по Господњој заповеди. Сви су они били главари Израиљаца. 
Ово су њихова имена: из Рувимовог племена: Самуја, син Захуров; 
из Симеуновог племена: Сафат, син Сурин; 
из Јудиног племена: Халев, син Јефонијин; 
из Исахаровог племена: Игал, син Јосифов; 
из Јефремовог племена: Осија, син Навинов; 
из Венијаминовог племена: Фалтије, син Рафујев; 
из Завулоновог племена: Гудило, син Судин; 
из Јосифовог племена (из Манасијиног племена): Гадије, син Сусин; 
из Дановог племена: Амило, син Гамалин; 
из Асировог племена: Сатур син Михаилов; 
из Нефталимовог племена: Навија, син Вофсијев; 
из Гадовог племена: Гудило, син Макијев. 
То су имена људи које је Мојсије послао да извиде земљу. А Мојсије је прозвао Осију, сина Навиновог, Исус. 
Кад их је послао да извиде хананску земљу, Мојсије им је рекао: „Идите горе у Негев, па се успните на горје! 
Извидите каква је земља, да ли је народ који живи у њој јак или слаб, има ли их мало или много. 
Да ли је земља у којој живе добра или лоша? Да ли су градови у којима живе неограђени или утврђени? 
Да ли је земља плодна или неплодна? Има ли у њој дрвећа или нема? Будите храбри и донесите од плодова земље.“ А било је време раног грожђа. 
Тада су отишли и извидели земљу од пустиње Цин до Реова, код Лево-Амата. 
Попели су се у Негев и дошли у Хеврон, где су живели Енакови потомци Ахиман, Сесај и Талмај. (Хеврон је био изграђен седам година пре египатског Соана.) 
Кад су дошли до потока Есхола, одсекли су лозу с једним гроздом, који су двојица носила на мотки, а понели су и нарова и смокава. 
То место се прозвало поток Есхол због грозда који су тамо Израиљци одсекли. 
Из извиђања земље су се вратили после четрдесет дана. 
По повратку су отишли к Мојсију, Арону и свој израиљској заједници у Кадис у Фаранској пустињи, и донели извештај њима и свој заједници, а показали су им и плодове земље. 
Испричали су му: „Отишли смо у земљу у коју си нас послао, и заиста у њој теку мед и млеко. Ово су њени плодови! 
Али народ који живи у земљи је моћан, а градови су утврђени и веома велики. Тамо смо видели и Енакове потомке. 
У Негеву живе Амаличани, а у горју живе Хетити, Јевусејци и Аморејци. Хананци живе уз море и уз Јордан.“ 
Тада Халев утиша народ пред Мојсијем и рече: „Хајде, пођимо горе и освојимо је, јер је можемо савладати!“ 
Али људи који су отишли горе с њим рекоше: „Не можемо ићи горе на онај народ, јер је јачи од нас!“ 
Тако су међу Израиљцима раширили неповољан извештај о земљи коју су извиђали, говорећи: „Земља кроз коју смо прошли да је извидимо је земља која прождире своје становнике, а сав народ који смо видели у њој је горостасан! 
Тамо смо видели и Нефилиме – Енаковце дивовског порекла. Чинило нам се да смо према њима као скакавци, а тако се и њима чинило.“ 
