Псалм.
19.
Хоровођи. Псалам Давидов. Небеса причају о слави Божијој, небо објављује дело руку његових. 
Један дан другом дану јавља, а ноћ ноћи преноси сазнање. 
Нема говора, нема ни језика, где се глас њихов није зачуо. 
Глас је целом одјекнуо земљом, речи су им до накрај света стигле. Сунцу је на небу шатор разапео, 
па оно као женик из собе излази, весело као јунак што трчи по путу. 
Излазак му је на једном крају неба, а ход му је до његовог краја; нема скривања од његове јаре. 
Закон је Господњи беспрекоран – обнавља душу, поуздано је сведочанство Господње – умудрује лаковерног. 
Праведне су одлуке Господње – веселе срце; без мане су судови Господњи – просветљују очи. 
Чист је страх Господњи – траје довека; истинити су судови Господњи – праведни су сви заједно. 
Пожељнији од злата, злата жеженог, слађи су од меда што тече из саћа. 
Њима се твој слуга опомиње, ко њих чува велику награду прима. 
Ко ће разазнати своје погрешке? Очисти ме и од оних скривених. 
И од вољних греха чувај слугу свога; не дозволи да овладају мноме. Тада ћу ја бити без кривице, и недужан за велики преступ. 
Нека речи мојих уста и мисли мога срца, теби буду угодне, Господе, стено моја, откупитељу мој. 
