Откривење.
16.
Онда сам чуо снажан глас из храма како говори седморици анђела: „Идите и излијте седам здела Божијег гнева на земљу!“ 
Први анђео оде и изли своју зделу на земљу. Тада избише болни и злоћудни чиреви на људима који су имали жиг Звери и који су се клањали њеном кипу. 
Други анђео изли своју зделу у море, те се оно претвори у крв као у мртваца, те угину свако живо биће у мору. 
Трећи анђео изли своју зделу на реке и на водене изворе, те се и они претворише у крв. 
Онда сам чуо анђела задуженог за воде како говори: „Праведан си ти који јеси и који си био, Свети, што си овако пресудио. 
Они су пролили крв светих и пророка, и зато си им дао крв да пију; то су заслужили!“ 
Тада сам чуо жртвеник како говори: „Да, Господе Боже, Сведржитељу, истинити и праведни су твоји судови!“ 
Четврти анђео изли своју зделу на сунце, коме је дата моћ да пали људе ватром. 
Паљени великом јаром, људи су проклињали име Бога који има власт над овим злима. Ипак, нису се покајали и дали му славу. 
Пети анђео изли своју зделу на престо Звери. Његово царство утону у таму, а људи од муке почеше да гризу своје језике, 
и да проклињу Бога небеског због својих мука и чирева. Ипак, нису се покајали за своја дела. 
Шести анђео изли своју зделу на велику реку Еуфрат. Његова вода пресахну, припремајући пут за цареве који долазе са истока. 
Онда сам видео како из уста Аждаје, из уста Звери и из уста лажног пророка излазе три нечиста духа, који су личили на жабе. 
То су зли духови који чине знаке. Они иду к царевима света да их окупе на рат за велики дан Бога Сведржитеља. 
„Ево, долазим као лопов! Блажен је онај који бдије и чува своју одећу! Такав, наиме, неће ићи го, и неће се јавно осрамотити.“ 
Они окупише цареве на место које се на јеврејском зове „Армагедон“. 
Седми анђео изли своју зделу у ваздух. Тада се из храма, са престола, зачу громки глас, говорећи: „Свршено је!“ 
Уто севну муње, проломи се грмљавина и прасну громови, те настане велики земљотрес каквог није било откада је људи на земљи. Био је то земљотрес огромних размера. 
Велики град расцепи се на три дела, а градови народа се распадоше. Бог се сетио великог Вавилона, те му даде чашу вина свога јаросног гнева. 
Сва острва ишчезнуше, а од гора не оста ни трага. 
Тада се на људе сручи огроман град са неба, и сваки је тежио по талант. Људи су проклињали Бога због зла од града, јер је ово зло било веома велико. 
