Лука.
13.
У то време дођу неки и известе Исуса о Галилејцима које је Пилат побио док су приносили жртве Богу. 
Исус им рече: „Мислите ли да су ови Галилејци били грешнији од осталих Галилејаца, зато што су тако настрадали? 
Нимало! Кажем вам: ако се не покајете, сви ћете тако изгинути. 
Или, зар мислите да су оних осамнаест на које се срушила кула у Силоаму и побила их, били кривљи од осталих јерусалимских становника? 
Нимало! Кажем вам: ако се не покајете сви ћете тако изгинути.“ 
Онда им је испричао ову причу: „Један човек имао смокву посађену у свом винограду. Дође он да види има ли рода, али не нађе. 
Тада рече виноградару: ’Ево, већ три године долазим и тражим род на овој смокви, али га не налазим. Посеци је! Зашто да исцрпљује земљу?’ 
Али виноградар одговори: ’Господару, остави је још ову годину. Окопаћу је и нађубрити, 
па ће можда родити. Ако не роди, посеци је.’“ 
Једне суботе је поучавао у синагоги. 
Тамо се нашла и нека жена коју је нечисти дух, узрочник болести, осамнаест година држао згрбљену, те није могла да се исправи. 
Видевши је, Исус је позва к себи, и рече јој: „Жено, ослобађам те твоје болести!“ 
Исус положи своје руке на њу и жена се одмах исправи и поче да слави Бога. 
Старешина синагоге, љут што је Исус исцелио у суботу, рече: „Има шест радних дана у недељи. У те дане долазите да се лечите, а не у суботу!“ 
Господ му одговори: „Лицемери! Не одвезује ли свако свога вола или магарца од јасала и не води ли га на појило суботом? 
Није ли требало ослободити ову Аврахамову ћерку, коју је Сатана осамнаест година држао свезану, од свеза баш у суботу?“ 
Сви његови противници били су постиђени оним што је рекао, али се народ радовао свим изванредним делима које је учинио. 
Онда Исус рече: „Чему је слично Царство Божије? С чиме да га упоредим? 
Оно је слично горушичином зрну које човек узме и посеје у својој башти. Семе онда израста и постаје дрво и птице небеске гнезде се по његовим гранама.“ 
Исус поново рече: „С чиме да упоредим Царство Божије? 
Оно је слично квасцу који жена узме и умеси са три мере брашна, док све тесто не ускисне.“ 
Исус је затим пролазио кроз градове и села и поучавао, настављајући своје путовање према Јерусалиму. 
Неко му рече: „Господе, има ли мало оних који ће бити спасени?“ Исус одговори: 
„Борите се да уђете на уска врата, јер вам кажем да ће многи настојати да уђу, али неће моћи. 
Кад домаћин устане и затвори врата, ви ћете остати пред вратима и молити: ’Господе, отвори нам!’ Онда ће вам он одговорити: ’Не знам ни ко сте ни одакле сте.’ 
Тада ћете рећи: ’Ми смо јели и пили са тобом; ти си поучавао по нашим улицама!’ 
А он ће вам одговорити: ’Не знам ни ко сте ни одакле сте. Одлазите од мене сви, који чините безакоње!’ 
Тамо ћете плакати и шкргутати зубима када видите Аврахама, Исака и Јакова и све пророке у Царству Божијем, а ви избачени. 
Доћи ће народи с истока и запада, севера и југа, и поседати на гозбу Царства Божијег. 
И гле, тамо ће последњи бити први, и први – последњи.“ 
У тај час приступише му неки фарисеји и рекоше му: „Иди одавде на неко друго место, јер Ирод хоће да те убије.“ 
Исус им рече: „Реците тој лисици: ’Ево, изгоним зле духове и лечим болесне данас и сутра, а трећи дан завршавам.’ 
Али данас, сутра и прекосутра морам да путујем, јер не иде да пророк погине изван Јерусалима. 
Јерусалиме, Јерусалиме, ти што убијаш пророке и каменујеш оне који су послани к теби, колико пута сам хтео да скупим твоју децу, као што квочка скупља своје пилиће под крила, али ви нисте хтели. 
Ево, опустеће ваша кућа. А ја вам кажем да ме нећете видети док не кажете: ’Благословен онај који долази у име Господње!’“ 
