Књига о Јову.
5.
Хајде, позивај! Ко ће ти се одазвати? Коме од светих ћеш да се окренеш? 
Безумника убија безумље, а лаковерног сатире завист. 
Лично сам видео безумника како се одомаћује и одмах сам проклео његово газдинство. 
Јер, деца су му далеко од сигурности, гину на вратима, а нема ко да их избави. 
Летину његову једе ко је гладан, купи је чак и испод трња, док жедан вреба на њихово благо. 
Јер штета не излази из прашине и из земље не ниче невоља; 
већ се човек рађа за невољу ко што у вис врцају варнице. 
Али ја бих да Бога тражим и Богу свој случај да изнесем; 
њему, што велике ствари чини, неистраживо мноштво чудеса његових; 
њему, који даје кишу земљи и који шаље воду пољима; 
њему, који понижене на висину ставља и жалосне на сигурно диже; 
њему, који мрси науме лукавих и не даје да им руке с успехом послују. 
Бог надмудрује мудре њиховим лукавством, суновраћује савет препредених 
који усред дана помрчину срећу и у подне пипају ко ноћу. 
Да, Бог спасава од мача из њихових уста и сиромаха из руку јакога! 
Тад убоги задобија наду, а неправда затвара уста своја. 
О, како је благословен човек кога Бог прекорева! Зато не презири опомену Свемоћнога. 
Јер он и рани и завије; он удара, али руке његове лече. 
Од шест ће те невоља спасти, а и у седмој зло те се неће дотаћи. 
У глади ће те спасти, од смрти и од снаге мача у рату. 
Сакривен ћеш бити од шибе језика и нећеш стрепети од пропасти кад стигне. 
Смејаћеш се разарању и глади и нећеш стрепети од земаљских звери, 
јер ћеш бити у савезу с камењем по пољу и земаљске ће звери бити у миру са тобом. 
Видећеш да си сигуран у шатору своме, обилазићеш имање своје и ништа му зафалити неће. 
Видећеш да ће ти деца бити бројна, да је твојих наследника као траве по земљи. 
Једар ћеш отићи у гроб, као што се у право време сакупља сноп жита. 
Ето, то смо проучили. То је тако. А ти си чуо, па примени то на себе!“ 
