Књига пророка Језекиља.
15.
Дође ми реч Господња: 
„Сине човечији, по чему је дрво винове лозе боље од било које гране дрвета међу шумским дрвећем? 
Зар се узима њено дрво да се од њега нешто направи? Да ли се од њега прави клин да се о њега окаче какве посуде? 
Ето, оно се баца у ватру за гориво. Ватра сагорева оба његова краја и нагорева му средину. Ваља ли онда за нешто? 
И кад је здраво, ништа се од њега не да направити, а кад је спаљено и нагорело, шта се још од њега може направити? 
Зато говори Господ Бог: као што сам бацио за гориво дрво винове лозе, које је међу шумским дрвећем, тако ћу поступити са становницима Јерусалима. 
Окренућу своје лице против њих. Побегли су од ватре, али ће их ватра ипак прождрети. И знаћете да сам ја Господ, кад окренем своје лице против њих. 
А земљу ћу обратити у пустош, јер су починили неверство – говори Господ Бог.“ 
