Лука.
8.
После овога, Исус је обишао градове и села објављујући и проповедајући Радосну вест о Царству Божијем. С њим су била и Дванаесторица, 
и неке жене које су биле излечене од злих духова и болести: Марија Магдалена, из које је изашло седам злих духова, 
Јована, жена Хузе, Иродовог управитеља двора, Сузана, и многе друге које су им помагале од своје имовине. 
Народ је и даље долазио Исусу из свакога града. Када се окупило мноштво света, Исус им исприча причу: 
„Изађе сејач да сеје своје семе. И како је сејао, нека зрна су пала крај пута, те га људи изгазе и птице га позобају. 
Друго је пало на камен. Оно је никло, али се осушило, јер није имало влаге. 
Треће је пало међу трње. Али трње је израсло заједно са њим и угушило га. 
Четврто је пало на добру земљу. Оно је никло и родило стоструко.“ Исус је завршио речима: „Ко има уши, нека слуша!“ 
Његови ученици су га питали за значење приче. 
Он им рече: „Вама је дано да сазнате тајне Царства Божијег, а осталима се говори у причама, да ’гледајући не виде и слушајући не разумеју.’ 
А ево шта прича значи: семе је Божија реч. 
Семе које је пало крај пута – то су они који су реч чули, али долази ђаво и односи реч из њиховог срца, да не би поверовали и били спасени. 
Семе које је пало на камен – то су они који чим чују реч, с радошћу је примају. Али пошто реч није ухватила корена у њима, неко време верују, па кад наступи час искушења, они отпадају. 
Семе које је пало међу трње – то су они који слушају реч, али их бриге, богатство и животна задовољства постепено гуше, те не доносе зрео род. 
А семе које је пало на добро тле – то су они који слушају реч и задржавају је у добром и племенитом срцу, те постојано доносе род. 
Нико не пали светиљку да би је покрио посудом, нити да би је ставио под кревет, него је ставља на свећњак да би они који улазе видели светлост. 
Јер нема тога што је тајно, а да се неће открити, нити има чега што је прикривено, а да се неће сазнати и обелоданити. 
Зато, пазите како слушате, јер онај ко има, њему ће се додати, а од онога који нема, узеће се и оно што мисли да има.“ 
Дошли су и Исусова мајка и браћа да га виде, али нису могли да дођу до њега од много народа. 
Јавили су му: „Ту напољу су твоја мајка и твоја браћа и хоће да те виде.“ 
Исус им одговори: „Моја мајка и моја браћа су они који слушају Божију реч и извршују је.“ 
Једног дана је Исус ушао у бродић са својим ученицима и рекао им: „Хајдемо на другу страну језера!“ Они оду. 
Док су пловили, Исус заспа. Подиже се бура на језеру, тако да се чамац пунио водом, те су били у опасности. 
Његови ученици му приђу и пробуде га, говорећи: „Учитељу, учитељу, пропадамо!“ Исус се подиже, па заповеди ветру и таласима, те се они смирише и настаде тишина. 
Онда им рече: „Где вам је вера?“ А они су, уплашени и зачуђени, говорили један другом: „Ко је овај што заповеда ветровима и води, те му се покоравају?“ 
Допловили су до гедаринске области, који се налази насупрот Галилеји. 
Када се искрцао на суво, срео га је неки човек из града, који је био опседнут злим духовима. Он се дуго није облачио и није живео у кући, него по гробовима. 
Када је видео Исуса, повикао је, пао пред њега, и рекао веома гласно: „Шта хоћеш од мене, Исусе, Сине најузвишенијег Бога? Молим те, немој да ме мучиш!“ 
Исус је, наиме, заповедио нечистом духу да изађе из човека, јер га је одавно обузео. Њега су морали да везују ланцима и оковима и да га чувају, али би он покидао окове, и зли дух га је терао на пуста места. 
Исус га упита: „Како ти је име?“ Он одговори: „Легија!“, јер је много злих духова ушло у њега. 
Они су преклињали Исуса да им не заповеди да оду у бездан. 
А ту у близини, на једној падини, пасло је велико крдо свиња. Зли духови замоле Исуса да им дозволи да иду у свиње. Исус им је то дозволио. 
Тада су зли духови изашли из човека, ушли у свиње, па се крдо сјурило низ обронак у језеро и подавило се. 
Кад су свињари видели шта се догодило, разбежали су и јавили то људима у граду и по селима. 
Људи изађу да виде шта се десило. Кад су дошли к Исусу, нашли су човека који је био опседнут злим духовима, како седи до Исусових ногу, одевен и при здравој памети. То их је уплашило. 
Очевици су испричали другима како је Исус исцелио опседнутог. 
Становници из читавог гедаринског краја су га молили да оде, јер су се веома уплашили. Исус уђе у бродић и врати се. 
А човек, из кога су изашли зли духови, замолио га је да остане са њим, али га је Исус отпремио, рекавши: 
„Врати се својој кући и испричај шта ти је Бог учинио.“ Он оде, те је по целом граду говорио шта му је Исус учинио. 
Када се Исус вратио на другу обалу језера, народ га је срдачно дочекао, јер су га сви очекивали. 
Дође и неки човек који се звао Јаир, старешина синагоге. Он клекну пред Исуса и замоли га да дође у његов дом. 
Он је, наиме, имао ћерку јединицу од дванаест година, која је била на самрти. Док је Исус ишао, народ се гурао око њега. 
Ту је била и нека жена која је дванаест година боловала од крварења. Она је сав свој иметак потрошила на лекаре, али ниједан није могао да је излечи. 
Она му приђе с леђа и дотаче руб његове одеће. Крварење одмах престаде. 
Исус упита: „Ко ме је дотакао?“ Како су сви порицали, Петар одговори: „Учитељу, то се народ око тебе гура!“ 
Али Исус рече: „Неко ме је дотакао, јер сам осетио да је сила изашла из мене.“ 
Видевши да није остала непримећена, жена иступи дрхтећи, те паде ничице пред њега, и рече пред свим народом зашто га је дотакла и како је одмах оздравила. 
Исус јој онда рече: „Ћерко, твоја те је вера исцелила; иди с миром.“ 
Док је он још говорио, неко дође из куће Јаира, старешине синагоге, и рече Јаиру: „Твоја ћерка је умрла, не мучи више учитеља.“ 
Исус је то чуо, па је рекао Јаиру: „Не бој се, само веруј, и биће исцељена.“ 
Када је дошао у кућу, никоме није дозволио да уђе унутра с њим, осим Петра, Јована, Јакова и девојчициних родитеља. 
Сви су плакали и нарицали за њом. Исус рече: „Не плачите, није умрла, него спава.“ 
Сви су му се смејали, јер су знали да је умрла. 
Исус узе њену руку и повика: „Девојчице, устани!“ 
Њен дух се врати, те она одмах устаде, а Исус заповеди да јој дају нешто да једе. 
Њени родитељи су били запањени, али им Исус заповеди да ником не говоре шта се догодило. 
