Јован.
10.
Заиста, заиста вам кажем: ко не улази у овчији тор на врата, него прескаче на другом месту, тај је лопов и разбојник. 
Пастир овцама је онај који улази на врата. 
Њему вратар отвара, а овце слушају његов глас. Своје овце зове по имену и изводи их. 
Када изведе своје овце, он сам иде пред њима и овце иду за њим, јер познају његов глас. 
Оне неће следити странца, јер не препознају глас странца.“ 
Исус им је испричао ову причу, али они нису разумели о чему им је говорио. 
Исус им је тада поново рекао: „Заиста, заиста вам кажем: ја сам врата за овце. 
Сви који су пре мене дошли, лопови су и разбојници, али их овце нису послушале. 
Ја сам врата. Ко уђе кроз мене, биће спасен; улазиће и излазиће и пашу ће налазити. 
Лопов долази само да украде, закоље и уништи. Ја сам дошао да имају живот и да га имају у изобиљу. 
Ја сам добри Пастир. Добри Пастир полаже свој живот за овце. 
Најамник, коме овце не припадају, није пастир. Када види да долази вук, он оставља овце и бежи, а вук их граби и разгони. 
Пошто је најамник, њега није брига за овце. 
Ја сам добри Пастир и познајем своје овце, а моје овце познају мене. 
Тако и Отац познаје мене и ја Оца. Ја полажем свој живот за овце. 
Ипак, имам и друге овце које нису из овог тора. И њих треба да доведем, па ће слушати мој глас. Онда ће бити једно стадо са једним Пастирем. 
Мој Отац ме воли, зато што хоћу да положим свој живот. Ја га дајем да бих га поново узео. 
Нико га не узима од мене; ја га сам полажем. Имам власт да га положим као и да га поново узмем. Ову заповест сам примио од свога Оца.“ 
Због ових речи је поново настала подела међу Јеврејима. 
Многи рекоше: „У њему је зли дух, па бунца. Што га слушате?“ 
Други рекоше: „То нису речи опседнутог злим духом. Зар зли дух може да врати вид слепоме?“ 
У Јерусалиму се тада славио празник Посвећења храма. Била је зима. 
Исус је ходао у храму Соломоновим тремом. 
Тада га окружише Јевреји и рекоше му: „Докле ћеш нас држати у неизвесности? Реци нам отворено ако си ти Христос!“ 
Исус им одговори: „Ја сам вам рекао, али ви не верујете. Дела која чиним у име свога Оца говоре ми у прилог. 
Ви, ипак, не верујете, јер не припадате мојим овцама. 
Моје овце слушају мој глас. Ја их познајем и оне иду за мном. 
Ја им дајем вечни живот, те неће никада пропасти, нити ће их ико отети из моје руке. 
Отац мој, који ми их је дао, већи је од свега и нико не може да их отме из руке мога Оца. 
Ја и Отац једно смо.“ 
Јевреји поново дограбише камење да га каменују. 
Исус им рече: „Учинио сам пред вама многа добра дела која ми је Отац наложио. За које од њих ме каменујете?“ 
Јевреји му одговорише: „Не каменујемо те ми за добро дело, него због богохулства. Ти си човек, а проглашаваш се Богом.“ 
Исус им рече: „Зар у вашем Закону не пише: ’Ја рекох: „Богови сте“’? 
Ако је Закон назвао ’боговима’ оне којима је Божија реч упућена – а Писмо се не може укинути – 
како онда кажете за онога, кога је Бог посветио и послао у свет: ’Ти вређаш Бога!’, због тога што сам рекао: ’Ја сам Син Божији’?! 
Ако ја не чиним дела свог Оца, немојте ми веровати. 
Уколико чиним његова дела, онда верујте макар тим делима, ако већ не верујете мени. Тада ћете знати да је Отац у мени и ја у Оцу.“ 
Тада су поново хтели да га ухвате, али је он измакао њиховим рукама. 
Исус је поново прешао на другу страну Јордана, код места где је Јован некада крштавао. Тамо је остао. 
Тада су многи дошли к њему и рекли: „Јован није учинио ниједан знак, али све што је рекао за овог човека било је истинито.“ 
Многи су тамо поверовали у Исуса. 
