Књига пророка Осије.
12.
Јефрем се ветром храни, за источним ветром стално хрли. Умножио је лаж и насиље. Са Асиријом савез су склопили, а уље се у Египат носи. 
Господ се парничи са Јудом. Јакова кажњава, узвратиће му по његовим путевима и по делима његовим. 
За пету је свога брата у утроби ухватио, и са Богом се борио у мужевној снази својој. 
Са Анђелом се борио и победио. Плакао је, наклоност му је тражио и у Ветиљу га је нашао. И тамо му је он говорио. 
Он – Господ Бог над војскама – Господ му је име за спомињање. 
А ти, ти се врати своме Богу. Верност и праведност чувај. У свог Бога стално се поуздај. 
У руци трговца теразије непоштене, воли да закине. 
Јефрем рече: „Обогатио сам се, згрнуо сам себи благо. И у свему моме труду кривицу ми неће наћи а да је грех.“ 
„А ја, Господ, Бог твој ја сам био још од земље египатске. И опет ћу ти дати да у шаторима својим пребиваш као у данима празника. 
Пророцима сам се објавио и виђења им умножио. По пророцима сам поређења давао.“ 
Има ли зла у Галаду? Баш су ништа сви који су у њему. У Галгалу волове жртвују, њихови су жртвеници гомиле камења по браздама њиве. 
У земљу арамејску Јаков је побегао. За жену је служио Израиљ и за жену чувао је стада. 
Господ је преко пророка извео Израиља из Египта и чувао га је преко пророка. 
А Јефрем га је горко раздраживао. Крв што је проли на њему остаје. Господ његов узвратиће му погрде његове. 
