Књига пророка Исаије.
2.
Виђење Исаије сина Амоцова за Јуду и Јерусалим. 
Догодиће се у последње дане и гора Дома Господњег биће постављена врх гора, и узвишена изнад брегова. Сви пуци према њој ће се стицати. 
Многи народи ће ходати и говорити: „Хајде, попнимо се на гору Господњу, у Дом Бога Јаковљева, те да нас он научи путевима својим, и да ми ходамо стазама његовим.“ Јер ће поучење изаћи са Сиона, и реч Господња из Јерусалима. 
Па ће он бити судија међу пуцима, и он ће бити меродаван за народе многе; те ће они мачеве прековати у раонике, а копља у српове. Неће више народ против народа подизати мачеве, нити ће се више учити ратовању. 
Доме Јаковљев, хајдемо, у светлости Господњој да ходамо! 
Та, ти си напустио свој народ, дом Јаковљев. Зато што су пуни врачања са истока и гатара као Филистејци, и деци туђинаца они се умиљавају. 
Његова земља је сребра и злата пуна, и ризницама његовим нема броја; његова земља је коња пуна, и колима његовим нема броја. 
Његова је земља идола пуна, и пред делом руку својих они ничице падају, пред оним што прсти њихови начинише. 
Ипак, човек ће се савити, и муж ће се понизити, а ти им нећеш опростити. 
Уђи у стену, сакриј се у прашину пред страхом Господњим, пред сјајем величанства његова. 
Охоли човеков поглед биће скрхан и бахатост људска понижена. Господ ће бити узвишен, он једини – у дан онај. 
Јер биће то дан Господа над војскама против свих поноситих и надмених, против свих што се узвисише да их он обори; 
против свих кедрова ливанских, високих и уздигнутих, и против свих храстова васанских, 
и против свих гора високих, и свих брегова уздигнутих; 
и против сваке куле високе, и против свих зидина утврђених; 
против свега бродовља тарсиског, и против свих бродова раскошних. 
Охолост људска биће скршена, и надменост људска понижена. Господ ће бити узвишен, он једини – у дан онај, 
а идоли ће нестати потпуно. 
Нека уђу у пећине стеновите, и у земунице у прашини, пред страхом Господњим, пред сјајем величанства његова, кад устане да потресе земљу. 
У дан онај човек ће побацати своје идоле сребрне и своје идоле златне, што су их њему начинили, да се клања ничице кртицама и слепим мишевима. 
Улазиће у пећинске шупљине и у распуклине у стенама пред страхом Господњим, пред сјајем величанства његова, кад устане да потресе земљу. 
Чувајте се, дакле, од човека! Он дах има у ноздрвама. Та, шта он вреди? 
