1. Књига о царевима.
10.
Глас о Соломоновој слави ради имена Господњег, дошао је до царице од Саве, па је дошла да га искуша загонеткама. 
Дошла је у Јерусалим са веома великом пратњом, с камилама које су носиле балзам, и веома много злата и драгог камења. Дошавши к Соломону, рекла му је све што јој је било на уму. 
Соломон јој је одговорио на сва питања; цару ништа није било непознато, ништа што није могао да јој одговори. 
Кад је царица од Саве видела сву Соломонову мудрост и двор који је саградио, 
храну за његовим столом, одаје његових дворана, дворење његове послуге и њихову одећу, његове пехарнике, и његове жртве свеспалнице које је принео у Дому Господњем, остала је без даха. 
Тада је рекла цару: „Истинит је глас који сам чула у својој земљи о твојим делима и мудрости, 
али нисам хтела да верујем гласовима док нисам дошла и видела својим очима. Ето, ни пола ми није речено; твоја мудрост и богатство превазилазе глас који сам чула. 
Благо твојим женама и благо овим твојим слугама што увек стоје пред тобом и слушају твоју мудрост! 
Благословен да је Господ, Бог твој, коме си по вољи, и који те је поставио на престо Израиљев! Због своје вечне љубави према Израиљу, Господ те је учинио царем, да делиш правду и праведност.“ 
Затим је дала цару стотину двадесет таланата злата, веома много балзама и драгог камења. И никада више није дошло толико таквог балзама колико је царица од Саве дала цару Соломону. 
Уз то су Хирамове лађе, које су доносиле злато из Офира, донеле из Офира веома велику количину алмуговог дрвета и драгог камења. 
Цар је од алмуговог дрвета направио потпорне стубове за Господњи Дом и за царев двор, и лире и харфе за свираче. Таквог алмуговог дрвета није више дошло, нити се видело до дана данашњег. 
Цар Соломон је дао царици од Саве све што је пожелела и тражила, осим онога што јој је даровао од свог царског обиља. Затим се са својим слугама вратила у своју земљу. 
Тежина злата, које је долазило Соломону сваке године, износила је шест стотина шездесет шест таланата, 
поред онога што је долазило од путујућих трговаца и препродаваца, и од свих арапских царева и управитеља земље. 
Цар Соломон је начинио две стотине великих штитова од кованог злата – шест стотина шекела злата по једном штиту, 
и три стотине малих штитова од кованог злата – три мине злата по једном штиту. Цар их је ставио у кућу Ливанске шуме. 
Цар је направио и велики престо од слонове кости и опточио га чистим златом. 
Престо је имао шест степеника. Врх престола је био заобљен са задње стране, а са сваке стране седишта биле су ручице поред којих су стајала два лава. 
Дванаест лавова је стајало на шест степеника с једне и с друге стране. Такав никада није био направљен ни у једном царству. 
Све чаше из којих је цар Соломон пио биле су од злата, а и све посуде из куће Ливанске шуме су биле од чистог злата; у Соломоново време сребру се није давала велика вредност. 
Наиме, цар је имао тарсиске лађе, заједно са Хирамовим лађама. Једном у три године, тарсиске лађе су долазиле и доносиле злато, сребро, слонову кост, мајмуне и пауне. 
Тако је цар Соломон надмашио све земаљске цареве у богатству и мудрости. 
Сав је свет тражио пријем код Соломона, да чују његову мудрост, коју му је Бог ставио у срце. 
Сваки од њих је доносио дар: предмете од сребра и злата, одећу, оружје, балзам, коње и мазге, годину за годином. 
Соломон је накупио бојна кола и коње. Имао је хиљаду четири стотине бојних кола и дванаест хиљада коња, које је разместио по градовима за бојна кола, и код цара у Јерусалиму. 
Цар је учинио да сребра у Јерусалиму буде као камења, а кедровог дрвета много као дивљих смокава у равници. 
Соломон је увозио коње из Египта и Куе. Цареви трговци су их куповали у Куи по одређеној цени. 
Бојна кола која су долазила из Египта коштала су шест стотина сребрних шекела, а коњ стотину педесет. Тако су преко царевих трговаца снабдевали све хетитске и арамејске цареве. 
