Књига пророка Захарије.
11.
О, Ливане, врата своја отвори да прождере огањ твоје кедре! 
Јадикуј, чемпресу, јер је пао кедар. Та су моћна стабла уништена. Јадикујте, храстови Васана, јер је оборена густа шума. 
Ево јаука пастирског ридања јер је ојађен њихов сјај. Ево јеке рикања лавића јер су опустошени јордански честари. 
Овако каже Господ, мој Бог: „Напасај стадо које је за клање. 
Купци њихови их кољу и не мисле да су криви. А они који их продају говоре: ’Благословен Господ! Обогатио сам се.’ Њихови пастири су немилосрдни према њима. 
Зато ни ја више нећу да се смилујем на становнике земље – говори Господ. Ево, предајем свакога у руке његовог ближњег и у руке његовог цара. Они ће сатрти земљу, а ја нећу да их избавим из њихових руку.“ 
И ја сам напасао стадо за клање, баш оне најнезнатније у стаду. Узео сам два штапа. Један сам назвао „Благост“, а други сам назвао „Слога“, па сам напасао стадо. 
Онда сам за месец дана збрисао три пастира јер су ми се смучили, а и ја сам њима огадио. 
Онда сам рекао: „Нећу више да вас напасам! Нека скапа овца која је за смрт и нека пропадне која је за пропаст. А оне које преживе нека глођу једна другу.“ 
Елем, узео сам „Благост“, свој штап, и преломио га. Тако сам раскинуо свој савез који сам склопио са свим народима. 
Тог дана је био сломљен, па су и најнезнатнији у стаду, они што су у мене гледали, знали да је ова реч била од Господа. 
Рекао сам им: „Ако је право у вашим очима ви ми дајте моју надницу. А ако није, не дајте ми.“ Онда су ми одмерили надницу од тридесет сребрњака. 
Господ ми је рекао: „Баци грнчару ту силну вредност којом су ме проценили!“ И ја сам узео од њих тридесет сребрњака и бацио их грнчару Дома Господњег. 
Затим сам преломио „Слогу“, свој други штап, и тако прекинуо братство између Јуде и Израиља. 
Господ ми је казао: „Поново узми опрему безумног пастира. 
Јер, ево, подижем у земљи пастира који неће марити за оне што скапавају, неће тражити залутале, неће лечити рањене, неће водити врлудаве. Он ће јести месо угојених оваца и кидаће им папке. 
Јао безумном пастиру који напушта стадо! Мач му је над руком и над десним оком. Рука му се сасвим осушила, десно му се око сасвим замутило!“ 
