1. Књига дневника.
15.
Пошто је сазидао себи куће у граду Давидовом, Давид је припремио место за Ковчег Божији и разапео шатор за њега. 
Тада је Давид рекао: „Ковчег Божији не сме нико други да носи, осим Левита, јер је њих Господ изабрао да носе Ковчег Господњи и да му служе заувек.“ 
Давид је окупио сав Израиљ у Јерусалиму да пренесу Ковчег Господњи на његово место које је припремио за њега. 
Давид је сабрао и потомке Аронове и Левите: 
Од Катових синова: Урила главара и стотину двадесеторо његове браће. 
Од Мераријевих синова: главара Асају и две стотине двадесеторо његове браће. 
Од Гирсамових синова: главара Јоила и стотину тридесеторо његове браће. 
Од Елисафанових синова: главара Семају и две стотине његове браће. 
Од Хевронових синова: главара Елила и осамдесеторо његове браће. 
Од Озилових синова: главара Аминадава и стотину дванаесторо његове браће. 
Давид је, затим, позвао свештенике Садока и Авијатара, и Левите Урила, Асају, Јоила, Семају, Елила и Аминадава. 
Рекао им је: „Ви сте главари левитских родова; посветите се, ви и ваша браћа, и пренесите Ковчег Господа, Бога Израиљевог, на место које сам му припремио. 
Први пут га нисте носили и зато нас је Господ ударио, јер му нисмо приступили како је требало.“ 
Тако су се свештеници и Левити посветили да пренесу Ковчег Господа, Бога Израиљевог. 
Левити су носили Ковчег Божији на својим раменима, о дршкама, као што је заповедио Мојсије по речи Господњој. 
Давид је рекао левитским кнезовима да између своје браће поставе певаче с музичким инструментима, с харфама, лирама и цимбалима, да певају гласно и радосно. 
Тако су Левити поставили Емана, Јоиловог сина; од његове браће Асафа, Варахијиног сина; а од њихове браће Мераријевих синова, Етана, Кушајиног сина; 
и с њима њихову браћу другог реда: Захарију, Вена, Јазила, Семирамота, Јехила, Унија, Елијава, Венају, Масију, Мататију, Елифела, Микнеју, и вратаре Овид-Едома и Јеиела. 
Певачи Еман и Асаф и Етан су ударали у бронзане цимбале, 
а Захарија, Озило, Семирамот, Јехило, Уније, Елијав, Масија и Венаја су свирали лиру по аламоту. 
Мататија, Елифел, Микнеја, Овид-Едом, Јеиел и Азазија су водили на цитрама по шеминиту. 
Хенанија је Левитима био вођа певања, јер је био вешт у томе. 
Варахија и Елкана су били вратари код Ковчега. 
Свештеници Севанија, Јосафат, Натанаило, Амасај, Захарија, Венаја и Елиезер, су трубили у трубе пред Ковчегом Божијим. Овид-Едом и Јехија су такође били вратари код Ковчега. 
И тако су Давид, израиљске старешине и заповедници јединица од хиљаду с весељем ишли да пренесу Ковчег савеза Господњег из куће Овид-Едома. 
И како је Бог помагао Левитима који су носили Ковчег савеза Господњег, жртвовали су седам јунаца и седам овнова. 
Давид је био одевен у одору од финог лана, а тако и сви Левити који су носили Ковчег, певачи и Хенанија, хоровођа међу певачима. Давид је носио и ланени ефод. 
Сав је Израиљ носио Ковчег савеза Господњег уз клицање и уз звуке рогова, труба и цимбала, и уз свирку лира и харфи. 
Кад је Ковчег савеза Господњег дошао у Давидов град, Михала, Саулова ћерка, је погледала доле с прозора. Видевши цара Давида како скаче и весели се, презрела га је у срцу. 
