Приче Соломонове.
2.
Сине мој, прихватиш ли моје речи и у себи сачуваш заповести моје; 
тад пажљиво слушај мудрост и срцем тежи да разумеш. 
Ако призовеш проницљивост и завапиш разборитости; 
потражиш ли то као сребро, трагаш ли за тим као за скривеним благом; 
онда ћеш знати за богобојазност и наћи ћеш богопознање. 
Јер Господ мудрост даје, знање и разборитост из његових су уста. 
Он праведнима сабира истинску мудрост, штит је онима што честито живе, 
да заштити стазе праведности и сачува пут верујућих својих. 
Онда ћеш разумети праведност, правду и честитост, баш сваку стазу ваљану. 
Онда ће ти мудрост доћи у срце и знање биће мило души твојој; 
домишљатост ће бдети над тобом и разборитост чуваће те. 
Избавиће те од пута изопаченог, од оних што изопачено говоре, 
од оних који напуштају праведну стазу да би корачали стазама мрака, 
од оних који се радују када чине зло и кличу изопачености зла, 
којима су стазе покварене, а богазе искварене. 
Избавиће те од блуднице, од успаљенице слаткоречиве, 
оне што напушта мужа младости своје и заборавља завет Бога свога. 
Њена кућа тоне у смрт, а стазе њене међу покојне. 
Не враћа се нико ко јој оде, не домогну се стаза живота. 
Зато ти иди путем добрих људи, држи се стаза праведника. 
Јер ће земљу праведници наследити и беспрекорни ће у њој пребивати. 
А зли ће се из земље истребити, невернике ће почупати из ње. 
