1. Књига дневника.
12.
Ово су они што су дошли к Давиду у Сиклаг, док се још крио од Саула, сина Кисовог. Они су били међу ратницима који су му помагали у рату. 
Били су наоружани луковима; могли су да гађају стрелама и да избацују камење и десном и левом руком. Ови су били Венијаминовци, Саулови саплеменици: 
Поглавар Ахијезер и Јоас, синови Семаје из Гаваје, Језило и Фелет, Азмаветови синови, и Вераха и Јуј из Анатота, 
Исмаја Гаваоњанин, јунак међу тридесеторицом и над тридесеторицом, и Јеремија, Јазило, Јоанан, Јозавад из Гедирота, 
Елузај, Јеримот, Валија, Семарија, Сефатија из Аруфа, 
Елкана, Јесија, Азареило, Јоезер и Јасовеам, сви Корејевци, 
и Јоила и Зевадија, Јероамови синови из Гедора. 
На Давидову страну су прешли и неки Гадовци, који су дошли у његову тврђаву у пустињи. Били су то храбри јунаци и врсни ратници – вични штиту и копљу. Лица су им била као лица лавова, а били су брзи као газеле по горама: 
Езер је био главар, Овадија други, Елијав трећи, 
Мисмана четврти, Јеремија пети, 
Атај шести, Елило седми, 
Јоанан осми, Елзавад девети, 
Јеремија десети, Махванај једанаести. 
Ови Гадовци су били водећи међу војском; најмањи је вредео за стотину, а највећи за хиљаду. 
То су били они који су прешли преко Јордана у првом месецу, када се разлио преко свих својих обала, и растерали све житеље долина на исток и на запад. 
И неки од Венијаминоваца и Јудејаца су дошли у Давидово упориште. 
Давид је изашао да их сусретне, па им је рекао: „Ако сте дошли к мени с добром намером да ми помогнете, ја ћу се удружити с вама. Али ако сте дошли да ме издате мојим непријатељима кад су ми руке чисте од насиља, нека Бог наших отаца погледа и пресуди.“ 
Тада Дух обузе Амасаја, главара тридесеторице, и он рече: „Твоји смо, Давиде, с тобом смо, сине Јесејев! Мир, мир теби, и мир онима који ти помажу, јер ти Бог твој помаже!“ 
И неки од Манасијиних синова су пребегли Давиду, кад је дошао с Филистејцима да ратује против Саула. Ипак, није им помогао, јер су га филистејски кнезови, након већања, отпустили, говорећи: „Он ће пребећи своме господару Саулу, а ми ћемо за то платити својим главама.“ 
Кад је ишао у Сиклаг к њему су пребегли ови Манасијевци: Адна, Јозавад, Једиаило, Михаило, Јозавад, Елијуј и Цилтај, главари одреда од хиљаду у Манасијином племену. 
Они су помагали Давиду против пљачкашких чета, јер су сви били храбри ратници и заповедници у војсци. 
Дан за даном су долазили Давиду да му помогну, све док војска у табору није постала велика као Божија војска. 
Ово је број људи наоружаних за рат који су дошли Давиду у Хеврон да пренесу на њега Саулово царство по речи Господњој: 
Јудиних синова, који су носили штит и копље, шест хиљада осам стотина наоружаних за рат. 
Симеунових синова, храбрих ратника, седам хиљада и стотину. 
Левијевих синова, четири хиљаде шест стотина. 
Затим Јодај, главар Аронових синова, и с њим три хиљаде седам стотина, 
млади Садок, храбар јунак, и двадесет два владара из његовог отачког дома. 
Венијаминових синова, Саулових саплеменика, три хиљаде; до тада су највећим делом били одани Сауловом дому. 
Јефремових синова, двадесет хиљада осам стотина храбрих ратника, угледних људи у својим отачким домовима. 
Од половине Манасијиног племена, њих осамнаест хиљада, били су поименце позвани да дођу да поставе Давида за цара. 
Од Исахарових синова, који су умели да разумеју времена, како би знали шта Израиљ треба чинити, било је две стотине од њихових кнезова, и свих њихових саплеменика који су их следили. 
Завулонових синова, људи искусних и спремних за рат, и наоружаних свакојаким оружјем, било је педесет хиљада, који су свесрдно помагали Давиду. 
Од Нефталимовог племена, хиљаду главара и с њима тридесет седам хиљада људи са штитовима и копљима. 
Од Дановог племена, двадесет осам хиљада шест стотина наоружаних за бој. 
Од Асировог племена, четрдесет хиљада људи искусних и спремних за бој. 
А оних преко Јордана од Рувимовог и Гадовог племена и од половине Манасијиног племена, било је стотину двадесет хиљада наоружаних свакојаким оружјем за бој. 
Сви су ови ратници сврстани у бојни поредак дошли у Хеврон потпуно решени да поставе Давида за цара над свим Израиљем; а и сав је остали Израиљ једнодушно хтео да постави Давида за цара. 
Три су дана провели тамо са Давидом једући и пијући, јер су им њихови саплеменици припремили. 
Њима су се придружили и њихови рођаци из Исахара, Завулона и Нефталима, који су на магарцима, камилама, мазгама и воловима доносили хлеб, јела, брашно, смокве, суво грожђе, вино, уље, и мноштво волова и оваца, јер је било весеље у Израиљу. 
