2. Књига Самуилова.
9.
Давид рече: „Да ли је још неко преостао из Сауловог дома, да му искажем милост ради Јонатана?“ 
А у Сауловом дому је био неки слуга по имену Сива. Кад су га позвали пред Давида, цар му рече: „Јеси ли ти Сива?“ Он одговори: „Твој сам слуга.“ 
Цар га упита: „Је ли преостао још неко из Сауловог дома, да му искажем Божију милост?“ Сива одговори цару: „Преостао је један Јонатанов син, који је хром на обе ноге.“ 
„Где је он?“ – упита цар. „Ено, он је у кући Махира, сина Амиловог, у Ло-Девару“ – одговори Сива цару. 
Тада је цар послао по њега, па су га довели из куће Махира, сина Амиловог, из Ло-Девара. 
Кад је Мефивостеј, син Јонатана, Сауловог сина, дошао пред Давида, пао је ничице пред њим и поклонио му се. Давид рече: „Мефивостеју!“ „Ево, твој сам слуга!“ – одговори он. 
Давид му рече: „Немој се плашити, јер ћу ти исказати милост ради твога оца Јонатана. Вратићу ти сву земљу твога деде Саула, а ти ћеш увек јести хлеб за мојим столом.“ 
Мефивостеј се поклони, па рече: „Ко је твој слуга, да обраћаш пажњу на мртвог пса као што сам ја?“ 
Цар је, затим, позвао Сиву, Сауловог слугу, и рекао му: „Све што је припадало Саулу и његовом дому дао сам унуку твога господара. 
Ти ћеш обрађивати земљу за њега заједно са твојим синовима и твојим слугама, и доносити урод унуку свога господара, да би имао храну. А Мефивостеј ће увек јести хлеб за мојим столом.“ Сива је имао петнаест синова и двадесет слугу. 
Сива рече цару: „Твој слуга ће учинити онако како му је његов господар заповедио. Мефивостеј ће јести за мојим столом, као један од царевих синова.“ 
Мефивостеј је имао малог сина који се звао Миха. Сви који су живели у Сивином дому су служили Мефивостеју. 
Мефивостеј је живео у Јерусалиму пошто је увек јео за царевим столом. Он је био хром на обе ноге. 
