Приче Соломонове.
30.
Поруке Агура, Јекајевог сина, пророштво овог човека казано Итилу, Итилу и Укалу. 
„Елем, ја сам простији од било кога и немам памети људске; 
нисам се поучио мудрости и знање Светог немам. 
Ко се то успео на небеса па сишао? Ко је сабрао ветар у шаке своје? Ко је то увио воде у плашт? Ко је поставио све земљине крајеве? Како му је име и како му се син зове, знаш ли? 
Свака је Божија реч опробана. Он је штит онима који у њему уточиште налазе. 
Не додаји речима његовим да те не би прекорио, да се не би показало да си лажов. 
Две ствари од тебе тражим, не ускрати ми их док сам жив: 
бескорисну, лажљиву реч од мене удаљи; не дај ми сиромаштва и богатства, дај ми хлеба да једем тек да се наједем; 
да се не бих заситио, па се одрекао и рекао ’Ко је Господ?’ Или да не бих осиромашио, па крао и ружио име Бога свога. 
Не клевећи слугу господару његовом да те не би проклињао, па би крив био. 
Неки сој проклиње оца свога и мајку своју не благосиља. 
Неки је сој себи самом чист па од измета свог остаје неопран. 
О, како неки сој уздиже очи и како му је поглед надмен! 
Неком су соју зуби ко мачеви а вилице ко ножеви, да са земље прождеру убоге и несрећнике људског рода. 
Пијавица има две ћерке – Дај и Дај. Три су ствари незасите и четири никада не кажу ’Доста!’: 
Свет мртвих, јалова утроба, земља воде никад сита и ватра што не каже ’Доста!’ 
Око што се оцу руга и презире послушност мајци, искљуцаће поточни гаврани и појешће орлићи. 
Три су ми ствари зачуђујуће и четири су ми непознате: 
орлов лет по небесима, пузање змије по стени, пловидба лађе посред мора и пут мушкарца са девојком. 
А пут жене прељубнице је овакав: она једе, обрише уста па каже: ’Никакво зло нисам урадила!’ 
Под три ствари земља се потреса и четири не може да носи: 
слугу када се зацари, будалу кад је сита хлеба, 
невољену, а удату жену, и слушкињу кад замени газдарицу своју. 
Четири су створа малена на земљи, а опет су преко мере учињена мудрим: 
мрави, нејак народ, али лети себи припремају храну; 
дамани, нејак народ, али дом свој на стенама праве; 
скакавци, иако без цара, ал’ сви лете у поретку; 
гуштер, иако га с обе руке хваташ, ено га у одајама царским. 
Три су створа корака поносног и четири што отмено газе: 
лав, од свих звери јачи, ни пред чим не узмиче; 
петао када се шепури, јарац и цар са војском поред себе. 
Ако си будаласт био себе уздижући, ако ли си сплеткарио, руку на уста стави. 
Јер када се млеко бућка, настаје масло; и када се нос истрља, крв процури; а када бес ускипи, то доноси свађу.“ 
