Псалм.
72.
Соломону. О, Боже, прописе своје цару подај и праведност своју сину царевоме! 
Нек народу твоме он праведно суди и сиромасима према прописима. 
Нека горе народу мир донесу и брда праведност. 
Он ће сиромасима да суди, деци убогих победу даће и скршиће тлачитеља. 
Бојаће те се људи док је сунца и месеца, од рода до рода. 
Спустиће се као киша на кошену траву и попут пљускова натапаће земљу. 
У његовим данима процветаће праведник и обиље мира док месеца буде било. 
Владаће од мора до мора и од реке до крајева где земља престаје. 
Клекнуће пред њим пустињска племена, противници његови лизаће прашину. 
Принеће му принос цареви тарсиски и острвски; цареви Саве и Севе данак ће да дају. 
Поклониће му се сви цареви, сви народи служиће му. 
Јер он ће да избави убогог што за помоћ вапи, и сиромаха без помоћи ниоткуда. 
Поштедеће слабог и убогог, животе убогих спасти. 
Од тлачења и насиља живот њихов откупиће, очима његовим крв њихова драгоцена ће бити. 
Жив нек буде! Нек му дају од злата савскога; нека стално за њега се моле, од јутра до сутра благосиљају га. 
Нек пшеницом обилује земља, нек се род његов повија на врху гора, као на Ливану; нек процвета народ из градова ко трава земаљска. 
Његово име нек буде довека, нека траје докле је и сунца. Нек у њему сви народи благослове се и блаженим нек га називају. 
Благословен био Господ Бог, Бог Израиља, он једини чудеса чини. 
И благословено довека било његово славно име, нек сву земљу слава му испуни. 
Довршише се молитве Давида, сина Јесејевог. 
