Књига пророка Јеремије.
50.
Реч коју је руком пророка Јеремије Господ објавио о Вавилону и о земљи халдејској: 
„Објавите међу народима и прогласите; подигните заставу, прогласите и не сакривајте. Реците: ’Освојен је Вавилон, осрамоћен је Вил и Меродах је скршен. Осрамоћени су њихови идоли и сломљени њихови одурни ликови.’ 
Јер против њега долази народ са севера који ће му опустошити земљу. Тамо неће бити потомака људи, а ни стоке, јер ће побећи и отићи. 
У тим данима и у то време – говори Господ – доћи ће заједно Израиљци и Јудејци. Ићи ће плачући и Господа, Бога свога тражиће. 
Питаће за пут за Сион, лице своје ће к њему окренути: Прионимо уз Господа и вечни савез који се неће заборавити. 
Мој је народ сад постао стадо изгубљено, на грех су их заводили њихови пастири. Заводили су га по горама, ишли од брда до брда. Заборавили су своје почивалиште. 
Прождире их свако ко их нађе, а њихови душмани говоре: ’Ми за ово нисмо криви! Они су згрешили Господу, пребивалишту правде; Господу, нади њихових отаца.’ 
Бежите из Вавилона и из земље халдејске! Изађите и будите као јарац предводник. 
Ево, ја подижем и доводим на Вавилон збор народа великих из северне земље. Постројиће се према њему и оданде га заробити. Стреле су им као у ратника што децу одводи и који се не враћа без плена. 
Халдеја ће плен постати, а они што је плене чиниће то колико им је по вољи – говори Господ. 
Јер ви сте се радовали, ви сте и ликовали док сте пленили моје наследство. Ритали сте се ко јуница по пропланку, њиштали сте ко обесни коњи. 
Ваша је мајка јако посрамљена, зацрвенела се она што вас роди. Ево, последња међу народима је као дивљина, пустош и пустара. 
Због гнева Господњег тамо се не живи, сва ће бити опустошена. И свако ко поред Вавилона прође ужаснут ће бити и звиждаће због свих рана његових. 
Постројте се на Вавилон свуд унаоколо! Гађајте га, чето с луковима, не штедите стреле јер је Господу згрешио! 
Покличем сад против њега свуд унаоколо! Руке диже, куле му падају, строваљене зидине његове јер ово је Господња освета. Осветите се: као што је он чинио, тако њему учините. 
Истребите сејача из Вавилона и онога што о жетви замахује српом. Нека се од мача тлачитељског свако у свој народ врати, нека свако својој земљи бежи. 
Израиљ је овца отерана коју су лавови потерали. Први лав, цар асирски, га је прождерао; а овај задњи, Навуходоносор, цар Вавилона, му је кости оглодао.“ 
Зато овако каже Господ над војскама, Бог Израиља: „Ево, казнићу цара Вавилона у његовој земљи као што сам казнио цара Асирије. 
Вратићу Израиљ на његову пашу, да пасе по Кармилу, по Васану, по Јефремовом горју и по Галаду док му се душа не напасе. 
У тим данима и у то време – говори Господ – неће бити кривице на Израиљу која се тражи, и неће бити греха на Јуди који се тражи; јер ја опраштам онима који су остатак. 
На мератајимску земљу изађи и на становнике Фекода. Побиј их, изручи за њима све клетом уништењу – говори Господ – и учини све како сам ти заповедио. 
Бојни поклич и разарање велико су по земљи! 
Како је пресечен и сломљен маљ читаве земље! Како је Вавилон постао ругло међу народима! 
Замку сам ти поставио и ти си се ухватио, Вавилоне. Ти и не знаш да си разоткривен и ухваћен јер си против Господа заратио.“ 
Господ је отворио своју оружарницу и изнео оружје своје јарости, јер то у халдејској земљи је подухват Господа, Бога над војскама. 
На њу дођите са свих крајева, отворите њене житнице и згрните је на гомиле! Изручите је клетом уништењу да јој нико не преживи! 
Покољите све њене насилнике као бикове, на клање их поведите! Јао њима, јер стиже њихов дан, време њихове казне! 
Глас бегунаца и избеглих из вавилонске земље јавља по Сиону о освети Господа, нашег Бога, о освети за његов Дом. 
„Окупи стрелце на Вавилон, утабори чету с луковима против њих свуда унаоколо. Нека нико не побегне. Узврати му по делима његовим, према свему што је учинио ти му учини, јер се понео дрско против Господа, против Свеца Израиљева. 
Зато ће да попадају његови младићи по његовим трговима; настрадаће тога дана сви људи ратници – говори Господ. 
Ево, долазим на тебе, о, дрзниче – говори Господ Бог над војскама – јер је дошао твој дан и време да те казним! 
Посрнуће дрзник, пашће, а нико га подигнути неће. Запалићу ватру у његовим градовима да прогута све унаоколо.“ 
Овако каже Господ над војскама: „Потлачени су заједно народ Израиља и народ Јуде. Сви њихови тлачитељи су их зграбили, одбијају да их ослободе. 
Али је јак њихов Откупитељ! ’Господ над војскама’ му је име. Он ће их бранити у њиховој парници да земљи да спокој, а неспокој свим становницима Вавилона. 
Мач на Халдејце – говори Господ – и на све становнике Вавилона, на његове главаре и мудраце његове! 
Мач на лажне пророке – нека буду будале. Мачем на њихове ратнике – нека се ужасну. 
Мач на њихове коње, на њихова кола и на све који су међу њима, а мешаног су порекла. Постаће као жене! Мач на њихове ризнице – нека буду оплењене. 
Суша водама његовим! Нека пресуше, јер је то земља идола од чијег ужаса лудо раде. 
Зато ће у њему боравити звери пустињске са хијенама, и нојеви ће се настанити. Он довека неће бити насељен, од колена до колена биће ненастањен. 
Као кад је Бог опустошио Содому и Гомору и околне градове – говори Господ – тамо нико пребивати неће, неће бити потомака људи. 
Гле, народ долази са севера! Велики народ и цареви многи биће подигнути из најдаљих земљиних крајева. 
Они држе лук и копље. Окрутни су и немилосрдни, а глас им хучи као море. Јашу коње спремни као ратник против тебе, ћерко вавилонска. 
Чуо је о њима глас цар Вавилона и руке су му клонуле, обузели су га зебња и бол као породиљу. 
Гле, као лав што скаче из јорданског честара на пашњак плодан, ја ћу их потерати одатле у трену. И ко год да је изабрани, ту ћу га ставити. Јер, ко је као ја и ко ће против мене? Ко је тај пастир који ће изаћи пред мене?“ 
Зато чујте намере Господње што их је за Вавилон намерио, и његове науме што је за земљу халдејску наумио: стварно ће одвући најмлађе из стада, опустошиће стварно због њих пашњак њихов. 
Од повика „Освојен је Вавилон“ потрешће се земља и вапај ће се чути међу народима. 
