Псалм.
46.
Хоровођи. За потомке Корејеве. Песма за високе гласове. Бог нам је уточиште и сила, трајни помоћник у невољи. 
Не бојмо се, зато, кад се земља љуља, кад се горе руше у дубине мора. 
Ма, нек буче и пене се његове воде, нек се горе тресу од његове силе. Села 
Тече река и њене притоке, граду Божијем радост доносе, светом месту где Свевишњи живи. 
Бог је усред њега, помаћи се неће, Бог ће му помоћи у сам освит јутра. 
Буне се народи, пропадају царства, кад глас повиси земља се раствара. 
С нама је Господ над војскама, Бог Јаковљев наша је тврђава. Села 
Дођите, размотрите дела Господња, који пустош по земљи оставља. 
Он прекида ратове до на крај земље, лук крши, копље прелама, бојна кола огњу изручује. 
Утихните и знајте да сам ја Бог, узвишен међу народима, узвишен на земљи. 
С нама је Господ над војскама, Бог Јаковљев наша је тврђава. Села 
