Откривење.
4.
Након тога сам видео: гле, отворена врата на небу. Глас сличан звуку трубе који сам раније чуо кад је говорио са мном, рече ми: „Попни се овамо и показаћу ти шта треба да се догоди после овога.“ 
Истог трена ме Дух обузе, те угледах на небу престо и некога како седи на њему. 
Тај што је седео на престолу био је као драги камен, као јаспис и сард, а око престола је била дуга боје смарагда. 
Престо је окруживало двадесет четири престола на којима су седеле двадесет четири старешине обучене у бело, са златним крунама на својим главама. 
Из престола су избијале муње; чули су се гласови и грмљавина. Испред престола горело је седам буктиња, а то су седам Божијих духова. 
Испред престола је још било нешто као стаклено море, слично кристалу. У средини, око престола, стајала су четири бића пуна очију спреда и страга. 
Прво биће било је слично лаву, друго је било слично телету, треће је имало људски лик, а четврто је било слично орлу у лету. 
Свако од четири бића имало је по шест крила, пуних очију са спољне и унутрашње стране. Они и дан и ноћ без престанка говоре: 
А кад су бића дала част, славу и захвалност ономе који је седео на престолу, који живи од сад и довека, 
падоше ничице двадесет четири старешине пред оним који је седео на престолу, па се поклонише ономе који живи од сад и довека. Своје круне ставише пред престо, говорећи: 
„Достојан си, Господе, Боже наш, да примиш славу, част и силу, јер ти си створио све, и твојом је вољом настало и било створено.“ 
