Јеврејима.
8.
Главно у овом излагању јесте: имамо Првосвештеника који је сео с десне стране престола Божијег величанства на небесима. 
Он је службеник Светиње и правог Шатора који је поставио Господ, а не човек. 
А пошто се сваки Првосвештеник поставља да приноси дарове и жртве, било је неопходно да и овај Првосвештеник има шта да принесе. 
Заиста, да је на земљи, он не би ни био свештеник, зато што има свештеника који по Закону приносе дарове. 
Они служе у светињи која је тек слика и сенка небеске Светиње. Јер када је Шатор требало подигнути, Мојсије је добио строга упутства. Бог му је рекао: „Гледај да све направиш према нацрту који ти је показан на гори.“ 
А сада је Христос добио узвишенију службу од њихове, пошто је и савез, чији је он посредник, бољи, будући да је утемељен на бољим обећањима. 
Да је, наиме, први савез био беспрекоран, не би било потребно тражити други. 
Јер Бог, корећи свој народ, каже: „Ево долазе дани – говори Господ – када ћу склопити нови савез с народом израиљским и с народом Јудиним. 
То неће бити као кад сам склопио савез са њиховим оцима, онога дана кад сам их узео за руку и извео из Египта. Али пошто нису били верни моме савезу, ни ја се нисам обазирао на њих – говори Господ. 
Ово је савез који ћу склопити с народом израиљским након тих дана, говори Господ: ставићу своје законе у њихов разум, и уписаћу их у њихова срца. Ја ћу бити њихов Бог, а они ће бити мој народ. 
Тада нико неће поучавати свога суграђанина или брата говорећи: ’Упознај Господа’, јер ће ме познавати сви од малог до великог. 
Јер смиловаћу се над њиховим неправдама, и нећу се више сећати њихових греха.“ 
Говорећи о новом савезу, Бог је прогласио први савез застарелим. А оно што застарева, на путу је да ишчезне. 
