Књига пророка Језекиља.
35.
Дође ми реч Господња: 
„Сине човечији, окрени своје лице према Сиру и пророкуј против њега. 
Реци му: ’Говори Господ Бог: ево ме против тебе, сирска горо! Испружићу на тебе своју руку и претворити те у крајњу пустош. 
Разорићу твоје градове и постаћеш пустош. Тада ћеш знати да сам ја Господ. 
Због тога што си гајио трајно непријатељство и изручивао мачу Израиљце у време њихове невоље, у време њихове коначне казне, 
зато ћу ти, живота ми мога, спремити крвопролиће, и крвопролиће ће ти бити за петама; крви се ниси гнушао, крв ће ти бити за петама – говори Господ Бог. 
Претворићу гору Сир у крајњу пустош, и одсећи је за све пролазнике и за повратнике. 
Горе ћу му испунити побијенима; побијени ће падати по твојим узвишицама, долинама и удолинама. 
Учинићу од тебе вечну пустош, а твоји градови ће бити ненастањени. Тада ћете знати да сам ја Господ. 
Због тога што кажете: „Два народа и две земље ће бити моје, ми ћемо их освојити“ – иако је Господ тамо – 
зато ћу, живота ми мога, поступити са онаквим гневом и завишћу с којом си ти поступао из своје мржње према њима. Тако ћу обзнанити себе међу њима када вам будем судио – говори Господ Бог. 
Тада ћеш знати да сам ја, Господ, чуо све презриве речи које си изрекао против израиљских гора, говорећи: „Опустеле су; нама су за храну!“ 
Охоло сте говорили против мене и гомилали речи против мене. Ја сам то чуо! 
Говори Господ Бог: учинићу од тебе пустош на радост целе земље. 
И како си се ти радовала кад је дом Израиљев био опустошен, тако ћу ја поступити с тобом. Опустећеш, сирска горо, ти и сав Едом! Тада ће знати да сам ја Господ.’ 
