Псалм.
105.
Хвалите Господа, призивајте му име, објавите његова дела међу народима. 
Певајте му, славите га песмом, говорите о свим његовим чудесима. 
Хвалите се светим именом његовим, нек се радују срца оних који траже Господа. 
Тражите Господа и његову снагу, тражите свагда лице његово. 
Памтите чудеса која је учинио, чуда и судове уста његових. 
О, семе Аврахамово, слуго његов, децо Јаковљева, изабраници његови! 
Он је Господ, Бог наш, судови су његови по свој земљи. 
Он се сећа увек његовог савеза, речи што је заповеди за хиљаду нараштаја, 
који је склопио са Аврахамом, и којим се заклео Исаку, 
за уредбу га је поставио Јакову, Израиљу за вечни савез, 
говорећи: „Теби ћу дати земљу хананску, као део вашега наследства.“ 
Док их је још било мало, тек шачица дошљака у земљи, 
лутајући од народа до народа, од једног царства до другог, 
није дао ником да их тлачи, ради њих је кажњавао цареве: 
„Не дирајте моје помазанике, мојим пророцима злобу не чините!“ 
Он је глад призвао на земљу, укинуо свако снабдевање хлебом. 
Човека је послао пред њима, Јосифа, проданог у робље. 
Ноге су му спутали ланцима, а врат су му оковали гвожђем; 
све до часа кад се испунила реч о њему, реч Господња га је прокушала. 
Цар је заповедио да га пусте, владар народа га је ослободио. 
Поставио га је за господара куће, за управитеља свих својих добара; 
да по својој вољи води му главаре, старешине му мудро саветује. 
Тако је Израиљ дошао у Египат; Јаков, дошљак у Хамовој земљи. 
И он је веома умножио свој народ, бројнији су били од својих душмана. 
Окренуо им је срце да замрзе његов народ, да му се на слуге пакосно окоме. 
Послао је Мојсија, свог слугу, и Арона, свог изабраника. 
И они су пред њима приказали његове знакове и чудеса по Хамовој земљи. 
Спустио је таму на њу, помрачио је, и они нису били непослушни његовој речи. 
Воде им је у крв претворио и рибе им поморио. 
Земља им је врвела од жаба, чак и одаје њихових царева. 
Заповедио је, па су обади и комарци навалили на све њихове крајеве. 
Град им је као кишу дао и пламене муње по њиховој земљи. 
Лозе им је и смокве сломио, скршио им стабла по њиховом крају. 
Заповедио је, па су грунули безбројни скакавци и гусенице. 
Обрстили су све биље њихове земље, појели им летину са поља. 
Побио је све првенце њихове земље, први плод све њихове мужевности. 
Извео их је са сребром и златом, међу његовим племенима није било посрнулих. 
Египат је одахнуо када су изашли, јер их је од њих спопала страхота. 
Облак је као заклон разастро и пламен да ноћу светли. 
Молили су га и он им доведе препелице, хлебом с неба их насити. 
Отворио је стену и воде прокуљаше, потекле су као поток у земљи сувој. 
Јер се сетио свог светог обећања Аврахаму, слузи своме. 
Извео је свој народ у радости, уз клицање своје изабране. 
Дао им је земље туђинске, запосели су труд народа; 
да би се држали његових прописа и законе његове слушали. Славите Господа! 
