Приче Соломонове.
15.
Благи одговор утишава гнев, а груба реч покреће јарост. 
Језик мудрих добро влада знањем, а уста безумних бљују безумљем. 
Господње су очи на свакоме месту, мотрећи на зле и на добре. 
Здрав је језик ко дрво живота, а дух слама језик поган. 
Безумник презире опомену свога оца, а разборит је ко мари за укор. 
Велико је благо у дому праведника, а злобнику је мука да заради. 
Знање расипају уста мудрих људи, што не чини срце безумника. 
Гадна је Господу жртва зликоваца, молитва честитих њему је милина. 
Господу је мрзак пут злобника, а воли онога који правду следи. 
Немило је поучење за онога ко се одриче пута, а умреће онај ко мрзи прекор. 
Пред Господом су и Свет мртвих и трулеж мртвих, а камоли срца људских потомака. 
Подругљивац не воли онога који га кори и не иде код мудрих људи. 
Весело срце ведри лице, жалосно срце слама дух. 
Разборито срце тежи знању, а уста се безумника безумљем хране. 
Немили су сви дани невољника, а човек се доброг срца гости непрестано. 
Боље је и мало у богобојазности, него благо силно и са њим стрепња. 
Бољи је тањир поврћа у љубави, него утовљени во у мржњи. 
Гневан човек распаљује свађу, а смирени човек утишава сукоб. 
Пут ленштине је обрастао трњем, а пут је честитих поравнан. 
Мудар син радује оца, а безуман човек презире мајку своју. 
Безумника радује безумље, а разборит човек равно иде путем. 
Науми се изјалове кад нема савета, а остваре с мноштвом саветника. 
Човек се радује кад одговори тачно; како је добра реч у право време! 
Стаза живота за разумног према горе води, и не да му према доле, у Свет мртвих да скрене. 
Господ руши кућу гордих људи и јача међу удовице. 
Намере зликовца гадне су Господу, а чисте су му речи љубазности. 
Кући својој беду наваљује ко нечасно и лакомо стиче, а живеће онај човек ком се мито гади. 
Срце праведника промишља одговор, а уста покварених људи злом бљују. 
Господ је далеко од покварењака, а слуша молитву праведника. 
Бистар поглед и срце весели, а добре вести подмлађују кости. 
Ухо које слуша поуку живота, трајаће у друштву мудрих људи. 
Ко не мари за опомену, презире сам себе, а ко слуша укор стиче разборитост. 
Богобојазност је поука мудрости, а пре части долази понизност. 
