Псалм.
69.
Хоровођи. Напев: „Љиљани“. Давидов Спаси ме, о, Боже, дођоше до грла воде! 
Потонуо сам у блато дубоко, а нигде ослонца; доспео сам у воде дубоке, бујица ме захватила. 
Клонуо сам зовући те, промуче ми грло; очи су ми усахнуле чекајући Бога мога. 
Бројнији су ти што ме без разлога мрзе од косе на глави мојој, ти моћници што би да ме збришу, безразложни противници. Враћам, а украо нисам. 
Лудост моју ти познајеш, Боже; греси моји скривени ти нису. 
Нека се због мене не постиде они који у тебе наду своју полажу, Господе, Боже над војскама. Нека се због мене не осрамоте они који те траже, Боже Израиљев. 
Јер ја због тебе трпим презир, лице моје прекрила је брука. 
Браћи својој незнанац постадох, туђинац сам деци моје мајке. 
Изједа ме ревност за твој Дом. Увреде оних који тебе вређају, пале су на мене. 
Плакао сам и постио, и то ми је на презир било. 
За одећу себи кострет огрнух, и постадох ругло за њих. 
О мени причају они што седе на градским вратима и певају песме пијанице. 
А ја се само теби молим, о, Господе, у време повољно; Боже, услиши ме по обилном твоме смиловању, по верности свог спасења. 
Из блата ме ослободи, не дај да потонем; ослободи ме од оних што ме мрзе, од дубоких вода. 
Бујица воде нек ме не захвати, нек ме не прогута дубина и ждрело њено нада мном не затвори се. 
Услиши ме, Господе, јер је добра милост твоја; по големом милосрђу своме на мене се осврни. 
Лице своје од свог слуге не сакривај, јер сам на мукама; похитај, услиши ме. 
Приђи ближе души мојој, откупи је; ради мојих противника, избави ме. 
Ти знаш да сам презрен, осрамоћен и обрукан; пред тобом су сви душмани моји. 
Презир ми је срце сломио, разболех се; жудео сам за утехом – никог ниоткуда; за утешитељима – нашао их нисам. 
Пелен су ми у храну ставили, сирће су ми жедном дали да пијем. 
Нек им сто постане замка, одмазда и клопка; 
нек им очи потамне, да не виде, и леђа им се заувек погрбе. 
Срџбу своју на њих излиј, јарка љутња твоја нека их сустигне. 
Табор нек им опустоши; не живео нико у њиховим шаторима. 
Јер они гоне оне што си ударио и јављају јаде оних које си ранио. 
Кривицу им на кривицу додај, да не уђу у праведност твоју. 
Избрисани били из Књиге живота, да са праведнима не буду записани. 
А ја сам сиромах, у боловима сам; спасење твоје, Боже, нека ме заштити. 
Име Божије песмом ћу да славим, величаћу га хвалоспевом. 
То ће бити Господу милије од вола и од бика, рогатог папкара. 
Видеће то понизни, радоваће се; ви, што Бога тражите, нек вам срце буде живо. 
Јер убоге Господ чује, не презире заточене своје. 
Нек га славе небеса, земља, мора и све што се у њима креће. 
Јер Сион ће Бог да спасе, сазидаће јудејске градове; и они ће их запосести и живеће тамо. 
И потомци његових слуга то ће да наследе, и они што име његово воле боравиће тамо. 
