4. Мојсијева.
22.
Израиљци су наставили пут. Утаборили су се на моавским пољанама на другој страни Јордана насупрот Јерихона. 
А Валак, син Сефоров, је видео све што је Израиљ учинио Аморејцима. 
Моава је обузео велики страх од народа, јер је био многобројан; Моава је обузео ужас пред Израиљцима. 
Моавци рекоше мадијанским старешинама: „Ова руља ће обрстити све око нас, као што во обрсти пољску траву.“ Валак, син Сефоров, је у то време био цар Моава. 
Тада је послао гласнике Валаму, сину Веоровом, у Фатур, који је код Еуфрата, у земљу свога народа, да га позову. Рекао је: „Ево, изашао је један народ из Египта и прекрио земљу; живи ту, насупрот мене. 
Дођи стога и прокуни ми овај народ, јер је моћнији од мене, па ћу можда моћи да га савладам и истерам из земље. Знам, наиме, да кога ти благословиш, тај је благословен, а кога прокунеш, тај је проклет.“ 
Оду моавске и мадијанске старешине носећи са собом награду за врачање. Кад су дошли Валаму, пренели су му Валакове речи. 
Он им рече: „Преноћите овде, а ја ћу вам одговорити онако како ми Господ буде рекао.“ Тако су моавски кнезови остали са Валамом. 
Бог дође к Валаму и рече му: „Ко су ови људи с тобом?“ 
Валам одговори Богу: „Моавски цар Валак, син Сефоров, послао ми је ову поруку: 
’Ево, изашао је један народ из Египта и прекрио земљу. Стога, дођи и прокуни ми их, па ћу можда моћи да их савладам и истерам.’“ 
Међутим, Бог одговори Валаму: „Не иди с њима! Не проклињи тај народ, јер је благословен.“ 
Ујутро Валам устаде и рече Валаковим кнезовима: „Вратите се у своју земљу, јер је Господ одбио да ме пусти да пођем с вама.“ 
Кнезови Моава су устали, вратили се Валаку и рекли му: „Валам је одбио да пође с нама.“ 
Валак је поново послао кнезове, бројније и угледније од првих. 
Дођу они к Валаму и поруче му: „Говори Валак, син Сефоров: ’Немој оклевати да дођеш к мени, 
јер ћу те богато наградити. Учинићу све што ми кажеш, само дођи и прокуни ми овај народ.’“ 
Валам одговори Валаковим слугама: „Да ми Валак да и пуну кућу сребра и злата, не бих могао да прекршим заповест Господа, Бога мога; ништа не могу да учиним, ни велико ни мало. 
А сад преноћите и ви овде, да видим шта ће ми још Господ казати.“ 
Бог дође ноћу к Валаму и рече му: „Ако су ови људи дошли да те позову, устани и иди с њима, али чини само оно што ти заповедим.“ 
Ујутро Валам устане, оседла своју магарицу и оде са моавским кнезовима. 
Али Бог се веома разгневио зато што је отишао. Док је Валам јахао своју магарицу у пратњи двојице својих слугу, на пут му се поставио Анђео Господњи да га спречи 
Кад је магарица угледала Анђела Господњег како стоји на путу са исуканим мачем у руци, скренула је с пута и кренула преко поља. Валам је почео да туче магарицу да је врати на пут. 
Затим је Анђео Господњи стао на узак пут између винограда, с оградама с једне и друге стране. 
Но, кад је магарица угледала Анђела Господњег, прибила се уз зид и пригњечила Валамову ногу. Он је опет истуче. 
Анђео Господњи опет пође испред и стане у теснац, где се није могло скренути ни десно ни лево. 
Магарица је видела Анђела Господњег, па је легла под Валамом. Валам се толико разгневио да је почео да је туче штапом. 
Тада је Господ отворио уста магарици и она рече Валаму: „Шта сам ти учинила да си ме тако истукао три пута?“ 
Валам одговори: „То је зато што правиш будалу од мене! Да имам мач при себи, одмах бих те убио!“ 
Магарица рече Валаму: „Нисам ли ја твоја магарица коју си одувек јахао све до данас? Јесам ли ти икада чинила овако нешто?“ Он одговори: „Ниси.“ 
Тада је Господ отворио Валамове очи. Кад је видео Анђела како стоји на путу са исуканим мачем у руци, поклонио се лицем до земље. 
Анђео Господњи му рече: „Зашто си три пута истукао магарицу? Ево, то сам ја сам изашао да те зауставим, јер је твој пут погубан преда мном. 
Магарица ме је видела, па се окренула од мене три пута. Да се није уклањала од мене, заиста бих те убио, а њу бих оставио у животу.“ 
Валам одговори Анђелу Господњем: „Згрешио сам. Нисам, наиме, знао да ти стојиш на путу да ме зауставиш. Стога, ако је то зло у твојим очима, ја ћу се вратити.“ 
Анђео Господњи одговори Валаму: „Иди са тим људима, али говори само оно што ти кажем.“ Тако је Валам отишао са Валаковим кнезовима. 
Кад је Валак чуо да је Валам дошао, изашао је да га дочека у моавском граду који се налази код Арнона, на самој граници. 
Валак рече Валаму: „Зар нисам слао гласнике да те позову? Зашто ми ниси дошао? Зар нисам у стању да те богато наградим?“ 
Валам одговори Валаку: „Ево, дошао сам к теби. Али зар ја могу да кажем било шта? Говорићу само оно што ми Бог стави на језик.“ 
Валам оде са Валаком. Дошли су у Киријат-Узот. 
Тада је Валак принео на жртву крупну и ситну стоку, па је од тога послао Валаму и кнезовима, који су били с њим. 
Следећег јутра је повео Валама и довео га на Вамот-Вал, одакле је могао да види један део народа. 
