Књига пророка Исаије.
30.
Тешко синовима одметничким! – говори Господ. Они проводе намере што нису од мене, склапају савезе што нису по Духу мом; и грех на грех гомилају. 
Кренули су у Египат доле, а нису питали шта ћу ја рећи; да утекну у уточиште фараонско, и да се уздају у сенку египатску. 
Уточиште фараонско биће им на срамоту, и уздање у сенку египатску на поругу. 
Та главари његови већ су у Соану, посланици његови стигли су у Ханес: 
сви ће се посрамити над народом бескорисним, неће им бити на помоћ ни на корист, већ на срамоту, па и за укор.“ 
Пророштво против животиња негевских: Кроз земљу невоље и беде, лавице и лава који ричу, љуте гује и крилате змије огњене, носе они блага своја на леђима младих магараца, и богатства своја на грбама камила – носе га народу бескорисном. 
Зато што је египатска помоћ празна и ништавна, због тога сам их назвао: „Изнемогла Рава.“ 
Сад дођи, упиши на плочи пред њима и забележи у књизи, те да остане за будућност, за век векова; 
јер ово је народ одметнички, синови лажљиви, синови који неће да слушају Закон Господњи. 
Они говоре видовитима: „Оканите се виђења!“, а видеоцима: „Не пророкујте нам поштење! Говорите што је нама угодно! Пророкујте нам привиде! 
Застраните с пута, скрените са стазе, уклоните нам са очију Светитеља Израиљева!“ 
Зато Светитељ Израиљев говори: „Зато што реч ову презирете, а ослањате се на опакост и превару, и на њих се подупирете, 
зато ће вам та кривица бити као пукотина, што се избочила на зиду високом, који ће се срушити изненада, у тренутку, 
и срушиће се као што се руши суд грнчарски, разбије се и нико га не жали, те међу крхотинама његовим ни уломак се не нађе, да се узме жеравица са огњишта или заграби вода са студенца.“ 
Јер говори Господар Господ, Светитељ Израиљев: „У покајању и спокојству бићете спасени; у смирености и ослонцу ваша је сила; али ви нисте хтели. 
Рекли сте: ’Не, јер ћемо на коњима побећи.’ Зато ћете бежати. ’Јахаћемо онда у галопу.’ Зато ће ваши гониоци бржи бити: 
вас хиљаду бежаће кад један подвикне; кад подвикну петорица, трком ћете бежати, док од вас не остане као колац на врху горе или као ознака на брду.“ 
Ипак, Господ чезне да вам се смилује, и зато чезне да вас облагодати, јер Господ је Бог праведни. Благо свима који чезну за њим. 
О, народе сионски, који станујеш у Јерусалиму. Немој никако плакати. Он ће јамачно бити наклоњен гласу вапаја твојега. Чим те чује, одговориће ти. 
И Господар ће вам дати хлеб патнички и воду невоље, па се више неће крити твоји учитељи, и твоје ће очи гледати учитеље твоје. 
И уши твоје слушаће реч иза леђа твојих где се говори: „То је пут, њиме идите!“, било да скрећете надесно или налево. 
Тада ћеш сматрати нечистима своје кумире посребрене и своје идоле златом опточене. Одбацићеш их као излив женски и рећи ћеш: „Напоље!“ 
Тада ће дати кишу твом семену што посејеш на њиви, а хлеб што ће га њива родити биће обилат и хранљив. Стока твоја ће пасти у онај дан, по пространим пашњацима. 
Волови и магарци који служе за њиву јешће осољену храну, овејану лопатом и решетом. 
И на свакој гори и на свакој узвишици биће потока и токова, у дан силнога покоља кад се куле буду рушиле. 
Тада ће месечина бити као сунчева светлост, а сунчева светлост ће бити седам пута јача, као светлост седам дана – у дан кад Господ завије преломе народу своме, и излечи ране удараца његових. 
Гле, Господ лично из далека долази, гнев његов гори, бреме бива отежано. Усне његове јарости су пуне, језик му је ватра што прождире, 
а Дух је његов као поток набујали, што се до грла попео. Он долази да светину прорешета решетом погубним, и да постави узде заводљиве у чељуст народима. 
Песма ће вам бити као у претпразничким ноћима, кад су срца весела као код оног који иде уз звуке фруле да дође на Гору Господњу, на Стену Израиљеву, 
и зачуће се величанствени глас Господњи, и показаће се удар руке његове у јаросном гневу, у ватри што прождире, из провале облака и олује, и из града који је као туцаник, 
јер од гласа Господњег препашће се Асирац, шибом којом он шиба. 
И кад год удари палица одређена којом ће се Господ одморити на њему, с бубњевима и харфама, у борбеним покличима, против њега он се бори. 
Већ је приправљен Тофет, управо је спреман за цара, много ватре и много дрва. Он је продубио, проширио ломачу за њега, повећао ватру и дрва. Дах Господњи је као поток од сумпора, разгара се на њему. 
