Јеврејима.
3.
Стога, света браћо, који сте судеоници у небеском позиву, обратите пажњу на Исуса, Апостола и Првосвештеника вере коју исповедамо. 
Он је био веран Богу који га је поставио у службу, као што је и Мојсије био веран Богу који га је поставио над целим домом својим. 
Ипак, Исус заслужује већу част него Мојсије, као што и градитељ заслужује већу част од куће коју је саградио. 
Наиме, свака кућа има градитеља, али Бог је све саградио. 
Мојсије је био веран у Божијем дому као слуга, да би сведочио о стварима које ће се тек објавити. 
Али Христос има управу над домом Божијим у својству Сина. А његов дом смо ми, ако смело одржимо поуздање у наду којом се поносимо. 
Зато, као што Дух Свети каже: „Данас, кад глас његов чујете, 
тврда срца не будите, као кад се дигла буна, у пустињи у дан кушања. 
Оци ваши мене су кушали и изазивали, иако су дела моја гледали четрдесет лета. 
Тада планух гневом на онај нараштај и рекох: ’Верности нема у њима никакве, путеве моје они не познају.’ 
У гневу сам се тада заклео: ’Неће они ући у мој починак.’“ 
Браћо, пазите да коме од вас срце не постане зло и неверно, па да се окрене од живога Бога. 
Зато бодрите један другог свакога дана, док год се каже „данас“, да кога од вас не заведе грех, те му отврдне срце. 
Ми смо, наиме, судеоници Христови, само ако до краја чврсто одржимо оно првобитно поуздање у Бога. 
Као што Писмо каже: „Данас, кад глас његов чујете, тврда срца не будите, као кад се дигла буна.“ 
Ко су ти што су чули Божији глас, а ипак се побунили? Нису ли то сви они које је Мојсије извео из Египта? 
И на кога ли се гневио, ако не на оне који су сагрешили, чија су тела попадала по пустињи? 
Коме другом се заклео да неће ући у починак, ако не онима који су били непокорни? 
Тако видимо да нису могли да уђу у починак због своје невере. 
