1. Мојсијева.
25.
Аврахам је узео себи још једну жену; звала се Хетура. 
Она му је родила Зомрана, Јоксана, Мадана, Мадијана, Јесвока и Соијена. 
Јоксан је био отац Саве и Дедана. Деданови потомци су: Асурци, Летушани и Леумљани. 
Мадијанови синови су: Гефа, Афир, Енох, Авида и Елдага. Све су ово Хетурини потомци. 
Аврахам је сву своју имовину оставио Исаку. 
А синовима својих иноча Аврахам је дао дарове, и још за живота их разаслао у источне земље, далеко од свога сина Исака. 
Ово су године које је Аврахам доживео: стотину седамдесет пет година. 
Онда је издахнуо и умро у дубокој старости, стар и сит живота, те се придружио својим прецима. 
Сахранили су га његови синови, Исак и Исмаило, у пећини Макпели, на пољани Ефрона Хетита, сина Цохара, што је насупрот Мамрије; 
на пољани коју је Аврахам купио од Хетита. Тамо је сахрањен Аврахам и његова жена Сара. 
После Аврахамове смрти, Бог је благословио његовог сина Исака, који је живео код Вир Лахај Роја. 
Ово је родослов Исмаила, сина Аврахамовог, кога му је родила Агара Египћанка, Сарина слушкиња. 
Ово су имена Исмаилових синова по редоследу њиховог рођења: његов првенац Навајот, па Кедар, Авдеило, Мивсам, 
Мишма, Дума, Маса, 
Хадад, Тема, Јетур, Нафис и Кедма. 
То су синови Исмаилови; дванаест кнезова над дванаест племена. По њима су њихова насеља и таборишта добила име. 
Ово су године које је Исмаило доживео: стотину тридесет седам година. Издахнуо је и умро и био придружен својим прецима. 
Његово потомство се населило од Евиле до Сура, који је насупрот Египту, на путу што води у Асирију. Живели су у непријатељству са свом својом браћом. 
Ово је родослов Аврахамовог сина Исака. Аврахам је, дакле, био Исаков отац. 
Исаку је било четрдесет година кад се оженио Ревеком, ћерком Арамејца Ватуила, из Падан-Арама, а сестром Арамејца Лавана. 
Исак се помолио Господу за своју жену, јер је била нероткиња. Господ му је услишио молитву, те је његова жена Ревека затруднела. 
Међутим, близанци у њеној утроби се тако сударе, да је она узвикнула: „Зашто ми се ово дешава?“ Зато је отишла да упита Господа. 
Господ јој одговори: „Два су племена у твојој утроби; два ће се народа разделити тек што из твог крила изађу. Један ће народ други надјачати; старији ће млађему служити.“ 
Кад јој је дошло време да роди, испостави се да су два близанца у њеној утроби. 
Први који је изашао био је сав црвен и космат као кожух. Зато су га назвали „Исав“. 
После тога је изашао његов брат држећи руком Исава за пету. Зато су га назвали „Јаков“. Исаку је било шездесет година када су му се они родили. 
Кад су дечаци одрасли, Исав постане врстан ловац, човек пустаре. Јаков је био миран човек који је проводио време у шаторима. 
Исаку је Исав био милији, јер је волео дивљач, а Ревека је више волела Јакова. 
Једном је Јаков кувао вариво. Исав је дошао из пустаре, изнемогао. 
Исав рече Јакову: „Дај да се наједем тог црвеног варива, јер сам изнемогао!“ Зато му је име „Едом“. 
Јаков му рече: „Прво ми уступи твоја првеначка права.“ 
А Исав му одговори: „Ево, само што не умрем; шта ће ми првеначка права!“ 
Јаков му одврати: „Најпре ми се закуни.“ Исав се тада заклео и уступио Јакову своја првеначка права. 
Онда је Јаков дао Исаву хлеба и варива од сочива. Исав се најео и напио, па је устао и отишао. Тако је Исав презрео своја првеначка права. 
