Приче Соломонове.
16.
Човек нешто срцем намерава, али од Господа је језика одговор. 
У очима својим човеку су чисти путеви, али Господ проверава намере срца. 
Своја дела препусти Господу и учврстиће твоје науме. 
Господ је начинио све за своју сврху, па чак и злобника за дан страдања. 
Господу је мрско свако узносито срце. Нема сумње да тај неће проћи некажњено. 
Милошћу и истином откупљује се кривица и богобојазност одвраћа од зла. 
Када су Господу мили човекови путеви, он га и са непријатељима његовим мири. 
Боље је и мало, а по правди, него обиље стеченог, а по неправди. 
Срце човеково смера својим путем, али Господ усмерава његове кораке. 
Цар пресуђује надахнутом објавом и одлуке му нису неправедне. 
Праведне су Господње мере и теразије, сви тегови у торби његово су дело. 
Гадост је кад цареви покварено раде, јер се праведношћу учвршћује престо. 
Цареви цене правдољубива уста, они воле оног ко искрено збори. 
Царева је срџба као весник смрти и мудар је човек гаси. 
Живот је у ведрини царевог лица, наклоност је његова као облак пролећне кише. 
Колико је боље тежити мудрости него злату, тежити умности више него тежити сребру! 
Пут честитих је одвраћање од зла, живот свој чува онај ко свој пут сачува. 
Пред пропашћу иде понос и пред падом иде дух надмени. 
С понизнима боље бити понизан, него плен делити с бахатима. 
Добро налази ко на реч припази и како је благословен онај ко се у Господа поузда! 
Промућурним зову оног срца мудрог и љубазне усне су уверљивије. 
Врело је живота проницљивост онима што је имају, а безумље је шиба безумнима. 
Срце мудроме даје шта ће да каже и уснама његовим јача убедљиву поуку. 
Медено саће су речи љубазне, сласт су души и здравље костима. 
Неки пут пред човеком као да је прав, али завршава на путевима смрти. 
Себи ради ко год да ради, јер га гладна уста нагоне на то. 
Ништарија ископава зло и усне су му попут ватре која прљи. 
Сплеткарош сплетке сплиће и клеветник раздваја блиске пријатеље. 
Насилник мами ближњег свога и грозним га путем води; 
намигује очима и гадости смишља, стиска уста и зло постиже. 
Прелепа је круна коса седа кад се нађе на праведном путу. 
Бољи је дуготрпљив човек од јунака, и онај који собом влада од освајача града. 
У крило се коцка баца, али од Господа долази свака одлука њена. 
