Књига пророка Јоне.
2.
Али Господ посла велику рибу да прогута Јону. Јона је био у утроби рибе три дана и три ноћи. 
Тада се Јона помолио Господу, своме Богу, из утробе рибе. 
Рекао је: „Из невоље своје призвах Господа и он ми је одговорио, из утробе Света мртвих завапих, и ти си чуо глас мој. 
Ти си ме бацио у дубине, у средиште мора, бујица ме опколила, сви таласи твоји и вртлози преплавише ме. 
Помислих: ’Отеран сам од твојих очију, но, опет ћу свети Дом твој гледати.’ 
Воде ми дођоше до грла, бездан ме је окружио, траве ми се око главе сплетоше, 
спустих се до темеља горских, заувек се браве земаљске склопише нада мном, али ти си подигао из јаме живот мој, Господе, Боже мој. 
Кад ми живот на измаку беше, сетих се Господа, и молитва ми допре до Господа, до светога Дома твојега. 
Они што се држе ништавних идола, милост Божију себи ускраћују. 
Гласом хвалоспевним жртву ћу ти принети, што заветовах, то ћу извршити. Спасење је од Господа!“ 
Тада је Господ заповедио риби, те је она избацила Јону на копно. 
