Књига пророка Михеја.
1.
Ово је Господња реч која је дошла Михеју Морашћанину, виђење за Самарију и Јерусалим у време Јотама, Ахаза и Језекије, царева Јуде. 
Чујте, о, народи сви! Послушај, земљо, сви ви што је испуњавате! Нека Господ Бог против вас сведок буде, Господ из храма светости своје. 
Јер, гле, излази Господ из свог места, сићи ће да гази висине земаљске. 
Под њим ће се топити планине, распукнуће се долине као восак пред огњем, биће као када вода низ стрмину тече. 
Све је то због Јаковљевог преступа и због греха куће израиљске. А који је Јаковљев преступ? Зар то није Самарија? И које су узвишице Јудине? Зар то није Јерусалим? 
„Самарију ћу да претворим у хрпу камења насред ледине, у поље за засад винограда. Камење ћу њено да изручим у долину, оголићу њене темеље. 
Биће сатрвени сви њени кипови и у ватри изгореће сви њени добици. Уништићу све њене идоле јер их је накупила од добити блудничке, па ће опет бити блудничка добит.“ 
Жалићу ја због овог, вапићу, ићи ћу бос и го. Завијаћу нарицаљку као шакал и кликтаћу као женка ноја. 
Јер нема лека за њену рану која дође све до Јуде, рашири се све до врата мог народа у Јерусалиму. 
Не јављајте Гату, не јецајте, не плачите. У Вет-Афри у прашини ваљајте се. 
Бежи, становнице сафирска, гола и осрамоћена. Неће изаћи становница сананска јер због нарицаљке Вет-Езела тамо нећете заклон наћи. 
Добро чека забринута становница маротска, јер је сишло од Господа зло на врата Јерусалима. 
У бојна кола упрегни коње, становнице Лахиса, јер си почетак греха ћерко сионска. У теби су се нашли преступи Израиља. 
Зато ћеш дати дарове Моресет-Гату, а куће ахзивске изневериће цареве Израиља. 
Ипак ћу ти довести освајача, становнице мариска, а до Одолама ће доћи слава Израиља. 
Оћелави и косу ошишај за децом својом милом. Рашири ћелу своју као лешинар, јер ће од тебе отићи у изгнанство. 
