Псалм.
106.
Славите Господа! Хвалите Господа јер је добар, јер је милост његова довека. 
Ко ће да искаже силна Господња дела, да му сву славу разгласи? 
Благо онима што се држе правде, онима што увек поступају праведно. 
Сети ме се, о, Господе, када си милостив свом народу; у спасењу своме и мене се сети; 
да видим напредак твојих изабраних, да се радујем у радости народа твога и хвалим се са твојим наследством. 
Згрешили смо као преци наши; учинили смо неправду, скривили смо! 
Наши преци у Египту нису разумели чудеса твоја, нису спомињали твоју велику милост, па су се побунили крај мора, крај Црвеног мора. 
А он их је избавио зарад свог имена, да би силу своју показао. 
Запретио је Црвеном мору и оно је пресушило, па их је водио дубинама као по пустињи. 
Спасао их је од руке мрзитеља, откупио из руке душмана. 
И воде су преплавиле њихове крвнике, нико од њих преостао није. 
Тада су поверовали његовим речима и певали му хвалоспеве. 
Али брзо су му дела заборавили, на савет његов чекали нису. 
У пустињи их спопаде жудња, у пустари су искушавали Бога. 
И он је дао како су тражили, али им је душе разболео. 
У табору су завидели Мојсију и Арону, свецу Господњем. 
На то се земља распукла, прогутала је Датана и затрпала Авиронову дружину. 
Букнула је ватра у дружини, сукнуо је пламен на злобнике. 
На Хориву излили су теле, клањали се ливеном идолу; 
заменули су Славу своју за лик вола који пасе траву! 
Заборавили су Бога, свог избавитеља, који је у Египту велика учинио дела; 
чудеса у Хамовој земљи и страхоте на Црвеном мору. 
Рекао је да би их истребио, да његов изабраник Мојсије није стао пред њега у процеп, и одвратио његов разорни гнев. 
Презрели су земљу милу и нису веровали његовој речи. 
Гунђали су у својим шаторима и глас Господњи слушали нису. 
А он им се заклео да ће их побити у пустињи; 
да ће им побити децу међу народима и раселити по земљама. 
Али они су се приклонили Вал-Фегору и јели жртве за мртве. 
Својим су га поступцима на гнев изазвали па је пошаст букнула међу њима. 
Али устао је Финес да посредује и пошаст је стала. 
То му се урачунало као праведност кроз сва поколења, довека. 
Гневили су га и на водама Мериве, па је и Мојсије због њих настрадао; 
јер су му дух раздражили па је непромишљено говорио уснама својим. 
Нису истребили народе за које им је Господ заповедио. 
Помешали су се с народима, навикнули на њихова дела. 
Служили су њиховим идолима и они су им постали замка. 
Жртвовали су своје синове и своје ћерке злодусима. 
Проливали су невину крв, крв својих синова и својих ћерки које су жртвовали идолима Ханана; крвљу су опоганили земљу. 
Оскрнавили су се делима својим, одали се блуду поступцима својим. 
Тада је плануо гнев Господњи на његов народ, згадило му се његово наследство. 
Предавао их је у руке народа па су над њима владали они што их мрзе; 
тлачили их њихови душмани, понизили под њиховом влашћу. 
Много пута их је избављао, али су били бунтовних намера, па су пропадали у својим кривицама. 
Али он би их погледао у њиховој муци, чуо би им преклињање; 
па се због њих подсетио свог савеза и сажалио по великој милости својој. 
Чак је учинио да им се смилују сви тлачитељи њихови. 
Спаси нас, Господе, Боже наш, скупи нас од народа, да хвалимо твоје свето име, да се дичимо твојом славом. 
Благословен да је Господ, Бог Израиљев, од века до века. И сав народ нека каже: „Амин.“ Славите Господа! 
