Посланица Галатима.
1.
Павле, апостол, чије послање не долази од људи, нити преко људи, већ посредством Исуса Христа и Бога Оца који га је васкрсао из мртвих, 
заједно са осталом браћом која су са мном, поздравља цркве у Галатији: 
Милост вам и мир од Бога, Оца нашега, и Господа Исуса Христа, 
који је по вољи Бога и Оца нашега предао себе за наше грехе да нас избави од садашњег злог света. 
Њему припада слава од сад и довека. Амин. 
Чудим се да се тако брзо одвраћате од онога који вас је позвао Христовом милошћу, те се окрећете некој другој радосној вести. 
У ствари, нема друге Радосне вести, али има оних који вас збуњују и хоће да вас одврате од Радосне вести о Христу. 
Међутим, ако бисмо вам ми, или ако би вам анђео с неба проповедао радосну вест која је у супротности са оном коју смо вам ми проповедали, нека буде проклет! 
Што сам рекао, рећи ћу опет: ако неко проповеда радосну вест која је у супротности са оном коју сте прихватили, нека буде проклет! 
Да ја можда не уверавам људе или Бога? Или се можда трудим да угодим људима? Када бих угађао људима, не бих био Христов слуга. 
Дајем вам на знање, браћо, да Радосна вест коју сам вам проповедао не потиче од човека. 
Ја је, наиме, нисам примио од неког човека, нити ме је неко научио, већ ми ју је Исус Христос објавио. 
Ви сте већ чули о мом некадашњем начину живота у јудаизму, како сам преко сваке мере прогонио Цркву Божију и пустошио је, 
тако да сам у претераној оданости отачком предању превазишао у јудаизму многе вршњаке међу својим народом. 
Али када се свидело Богу, који ме је изабрао још од мајчине утробе и позвао својом милошћу, 
да ми открије свога Сина, да бих га навестио многобошцима, нисам се ни са ким посаветовао, 
нити сам отишао горе у Јерусалим к онима који су пре мене били апостоли. Уместо тога, отишао сам у Арабију, па се вратио у Дамаск. 
Онда сам након три године отишао горе у Јерусалим да се видим с Кифом, па сам остао код њега петнаест дана. 
Од осталих апостола нисам видео никог другог осим Јакова, брата Господњег. 
Пред Богом кажем: ово што пишем није лаж. 
Затим сам дошао у сиријске и киликијске крајеве. 
Тада још нисам био лично познат Христовим црквама у Јудеји. 
Оне су једино чуле да: „Онај који нас је прогонио сада проповеда веру коју је некада уништавао“, 
па су славили Бога ради мене. 
