Псалм.
57.
Хоровођи. Давидов напев: „Не погуби.“ Песма поуздања у Бога, када је пред Саулом побегао у пећину. Смилуј ми се, Боже, смилуј ми се, јер у теби душа моја уточиште тражи; и у сени твојих крила уточиште тражим док невоље прођу. 
Вапим Богу Свевишњему, Богу који ми све чини. 
Посегнуће са небеса, спашће ме; прекориће тог који ме гази; Села послаће Бог милост своју и верност своју. 
Душа ми је међу лавовима, лежим међу прождрљивцима; потомцима људи зуба ко копља и стреле, језика као мача оштрог. 
Нека си узвишен врх небеса, Боже; слава твоја нек је над свом земљом. 
Нози мојој спремили су мрежу, душа ми се повила; испред мене јаму ископаше и у њу сами упадоше. Села 
Срце ми је вољно, Боже, срце ми је вољно, да ти певам, и да ти свирам! 
Пробуди се, биће моје; будите се, о, лиро и харфо, ја бих зору да пробудим. 
О, Господе, хвалићу те међу народима, славићу те међу туђинцима. 
Јер велика је милост твоја; до небеса, и до облака сеже верност твоја. 
Нека си узвишен врх небеса, Боже; слава твоја нек је над свом земљом. 
