Лука.
3.
Била је петнаеста година владавине цара Тиверија. Тада је Понтије Пилат управљао Јудејом, Ирод је владао Галилејом, а његов брат Филип Итурејом и Трахонитидом, док је Лисанија управљао Авилином. 
Првосвештеници су били Ана и Кајафа. У то време је Бог позвао Јована, Захаријиног сина, који је био у пустињи. 
Јован је прошао целу област око реке Јордан проповедајући покајање и крштење ради опроштења греха. 
Овако је, наиме, написано у Књизи пророка Исаије: „Глас једног пустињом одзвања: ’Пут Господњи приправите; друмове за њега поравнајте. 
Свака ће се долина испунити, спустиће се свака гора и брежуљак; што је стрмо, постаће равно, што је неравно, постаће глатко, 
и сваки човек ће видети спасење Божије.’“ 
Много народа је долазило к Јовану да их крсти, али он им је говорио: „Породе змијски, ко вам је рекао да бежите пред надолазећим гневом Божијим? 
Него, донесите плодове који доказују покајање. И не говорите у себи: ’Аврахам је наш отац!’, јер вам кажем да Бог може и од овог камења да подигне децу Аврахаму. 
Већ је секира спремна да у корену посече дрвета, јер свако дрво које не рађа добар род, одсеца се и баца у ватру.“ 
Народ га је питао: „Шта онда да чинимо?“ 
Јован им одговори: „Ко има две кошуље, нека да једну ономе ко нема и ко има храну нека чини слично.“ 
Дошли су и порезници да се крсте, па су и они упитали Јована: „Учитељу, шта ми да чинимо?“ 
Јован им рече: „Не узимајте више од онога што је прописано.“ 
И војници га упитају: „А шта да чинимо ми?“ Јован им одговори: „Не изнуђујте новац ни од кога и никога лажно не оптужујте, него будите задовољни својом платом.“ 
У народу се пробудила нада, па су се сви питали о Јовану: „Да није он Христос?“ 
Јован им свима одговори: „Ја вас крштавам водом, али после мене долази неко ко је моћнији од мене. Ја нисам достојан да одрешим ремење на његовој обући. Он ће вас крстити Светим Духом и огњем. 
У његовој руци је лопата да овеје своје гумно и да сабере жито у своју житницу, а плеву ће спалити неугасивим огњем.“ 
Јован је и на много других начина подстицао народ и навештавао Радосну вест. 
А Јован је јавно прекоревао и тетрарха Ирода, због тога што је овај живео са Иродијадом, женом свога брата, и због свих злодела која је починио. 
На све то, Ирод је додао још једно злодело: бацио је Јована у тамницу. 
Пошто се крстио сав народ, крстио се и Исус. Док се молио, отворе се небеса, 
те Дух Свети сиђе на њега у облику голуба. Тада се зачуо глас са неба: „Ти си Син мој вољени, ти си ми сва радост!“ 
Исус је имао око тридесет година када је почео да делује. Свет је мислио да је он био Јосифов син, а потомак: Илијев, 
Мататов, Левијев, Мелхијев, Јанејев, Јосифов, 
Мататијин, Амосов, Наумов, Еслијев, Нангејев, 
Ма̂тов, Мататијин, Симеинов, Јосихов, Јодин, 
Јохананов, Рисин, Зоровавељов, Салатилов, Ниријев, 
Мелхијев, Адијев, Косамов, Елмадамов, Иров, 
Исусов, Елиезеров, Јоримов, Мататов, Левијев, 
Симеунов, Јудин, Јосифов, Јонамов, Елиакимов, 
Мелејин, Менин, Мататин, Натанов, Давидов, 
Јесејев, Овидов, Возов, Салин, Насонов, 
Аминадавов, Админов, Арнијев, Есронов, Фаресов, Јудин, 
Јаковљев, Исаков, Аврахамов, Тарин, Нахоров, 
Серухов, Рагавов, Фалеков, Еверов, Салин, 
Каинамов, Арфаксадов, Симов, Нојев, Ламехов, 
Матусалин, Енохов, Јаредов, Малалеилов, Каинамов, 
Еносов, Ситов, Адамов, Божији. 
