Књига пророка Исаије.
8.
Рекао ми је Господ: „Узми велику плочу и на њој напиши народним писмом: ’Брз на грабеж – хитар на плен.’“ 
Потом сам за оверу записа узео поуздане сведоке: свештеника Урију и Захарију сина Јеверехијина. 
Онда сам се приближио пророчици те је она зачела и родила сина. Тада ми је Господ рекао: „Надени му име ’Брз на грабеж – хитар на плен’, 
јер пре него што дечак научи ’тата’ и ’мама’, носиће се пред цара асирског богатство из Дамаска и плен из Самарије.“ 
Опет ми Господ упути реч говорећи: 
„Зато што овај народ одбацује спокојне токове силоамских вода, а весели се пред Ресином и пред сином Ремалијиним, 
гле, зато ће Господар на вас навести воде с Еуфрата, силне и велике – цара асирског и сву славу његову – и оне ће се излити из корита свога и прелиће се преко свих обала; 
провалиће у Јуду, разлиће се и поплавиће је, попеће се до грла њезина, и крила ће раширити своја преко земље твоје, о, Емануиле!“ 
Удружујте се на зло, о, народи, али бићете смрвљени! Послушајте ви, даљине земаљске. Опашите се, и бићете смрвљени. Опашите се, и бићете смрвљени. 
Смишљајте заверу – биће уништена; само се ви договарајте – биће узалуд; зато што је с нама Бог. 
Јер Господ ми је овако говорио кад ме је руком ухватио и кад ме је опоменуо да не идем путем којим овај народ иде. Рекао је: 
„Не зовите завером све што народ овај назива завером; не бојте се чега се он боји и нека у вама страха не буде. 
Господ над војскама, нека вам светиња буде он, бојте се њега, нека вас прожима страх од њега. 
Светилиште биће он, и камен за спотицање и стена за посртање обема династијама израиљским, замка и мрежа за све становнике јерусалимске. 
Многи ће се од њих саплести и пашће и разбиће се, заплешће се и ухватиће се.“ 
Сачувај сведочење, запечати Закон међу ученицима мојим. 
Ја ћу се поуздати у Господа који је лице своје сакрио од потомака Јаковљевих, њему се ја надам. 
Ево мене и деце коју ми је дао Господ за знак и чудеса у Израиљу од Господа над војскама, који борави на гори Сион. 
А кад вам буду говорили: „Питајте призиваче духова и видовњаке који шапућу и мрмљају…!“ Не треба ли народ да пита свог Бога, него да се код мртвих распитују за живе? 
Уз Закон и уз сведочење! Ко ово не рекне, зору нека не дочека. 
Лутаће по њој потлачен и гладан; кад изгладни разјариће се и псоваће свога цара и Бога својега, буде ли лице према горе окренуо. 
Буде ли по земљи погле́дао, видеће страхоту и таму и мрак како гуши, и загнатог у страву. 
