Књига пророка Захарије.
14.
Ево, долази дан Господњи када ће се усред тебе поделити твој плен. 
Окупићу све народе на битку против Јерусалима. Град ће бити освојен, куће оплењене, а жене силоване. Пола града ће одвести у изгнанство, а остатак народа неће терати из града. 
А Господ ће изаћи и бориће се против ових народа као што се некада борио у време рата. 
Тога дана ће његове ноге стати на Маслинску гору која је источно од Јерусалима. И Маслинска гора ће се расцепити на пола, од истока на запад у јако велику долину. Половина горе биће померена на север, а половина на југ. 
И ви ћете бежати у долину мојих гора која ће досезати до Ацела. Бежаћете као када сте бежали пред земљотресом, у данима Јудиног цара Озије.“ Али ће доћи Господ, мој Бог, и сви свети с тобом. 
Тога дана неће бити ни светла ни хладне, ледене таме. 
У један дан, Господу знан, неће бити ни дана ни ноћи, него ће бити вече, а биће светло. 
Тога ће дана свеже воде потећи из Јерусалима: половина њих ка мору на истоку, а половина ка мору на западу. И то ће бити и лети и зими. 
Господ ће бити цар над земљом свом. Тога ће дана Господ бити једини и име његово једино. 
Сва ће се земља променити, биће као пољана од Гаваје до Римона на југу Јерусалима, који ће се подићи и почивати на свом месту од Венијаминових врата до места где су Прва врата и Угаона врата, и од Ананилове куле до Цареве каце. 
Народ ће живети у њему и неће више доживети клето уништење. Јерусалим ће пребивати спокојно. 
И ово ће бити пошаст којом ће Господ да удари све народе који су заратили против Јерусалима: месо ће им иструлити док још стоје на ногама својим, очи ће им усахнути у дупљама, а језици ће им се сасушити у устима. 
Тога ће дана бити велики неспокој Господњи међу њима. Зато ће свако хватати за руку свога ближњег и дизаће руку једни на друге. 
Јуда ће се борити у Јерусалиму, згрнуће се благо свих околних народа – обиље злата, сребра и одеће – баш право мноштво. 
Попут ове пошасти доћи ће у том табору и до помора коња, мазги, камила, магараца и све стоке. 
Сваки преживели, из свих народа који су дошли да нападну Јерусалим, долазиће из године у годину да се поклони Цару, Господу над војскама, и слави празник Сеница. 
А оним земаљским народима који не буду долазили да се поклоне Цару, Господу над војскама, неће падати киша. 
Ако египатски народ не дође горе, не појави се, ни њему неће падати киша. Снаћи ће га пошаст којом ће Господ да удари народе који неће долазити да прославе празник Сеница. 
И то ће Египту бити казна и казна свих народа који неће долазити горе да прославе празник Сеница. 
Тога ће дана на коњским прапорцима писати „Господу посвећен“, а котлови Дома Господњег биће као посуде пред жртвеником. 
Господу над војскама биће посвећен сваки котао у Јерусалиму и Јуди, па ће доћи сви који жртвују да их узму и кувају у њима. Тога дана у Дому Господа над војскама више неће бити трговаца.
