4. Мојсијева.
31.
Господ рече Мојсију: 
„Изврши освету над Мадијанцима због Израиљаца. Потом ћеш се придружити своме народу.“ 
Мојсије рече народу: „Наоружај људе међу вама за рат, па нека иду на Мадијанце да изврше над њима Господњу освету. 
Пошаљи у битку по хиљаду људи из сваког израиљског племена.“ 
Тако је од Израиљевих хиљада било окупљено дванаест хиљада људи наоружаних за рат, по хиљаду из сваког племена. 
Мојсије их је послао у рат, по хиљаду из сваког племена, заједно са Финесом, сином свештеника Елеазара, који је понео са собом посвећено посуђе и ратне трубе. 
Они су заратили против Мадијана, баш како је Господ заповедио Мојсију и побили му све мушкарце. 
Поред осталих побили су и мадијанске цареве Евија, Рекема, Сура, Ора и Реву – пет мадијанских царева. Мачем су погубили и Валама, сина Веоровог. 
Израиљци су са собом повели мадијанске жене и децу, и запленили сву њихову стоку, сва њихова стада и сва њихова добра, 
а све њихове градове по којима су живели спалили огњем. 
Онда су узели плен и све што је било одузето, и људе и стоку, 
па су робље, одузето и плен довели Мојсију, свештенику Елеазару и свој Израиљевој заједници у табор на моавским пољанама, код Јордана, насупрот Јерихону. 
Мојсије, свештеник Елеазар и сви кнезови заједнице пођу им у сусрет изван табора. 
Мојсије се разбеснео на војводе, на заповеднике хиљада и стотина, који су се враћали из рата. 
Мојсије им рече: „Зар сте оставили у животу све жене? 
А баш су оне, на Валамов наговор, навеле Израиљце да се изневере Господу у случају Фегора, па је Господњу заједницу погодила пошаст! 
Стога сад побијте сву мушку децу и сваку жену која је спавала са мушкарцем. 
Ипак, поштедите за себе сваку младу девојку која није спавала са мушкарцем. 
Сваки од вас који је убио некога или је дотакао убијеног, нека логорује седам дана изван табора. Очистите себе и своје робове трећега и седмога дана. 
Нека се очисти и свако рухо, сваки кожни предмет, сваки предмет начињен од козје длаке, и сваки предмет од дрвета.“ 
А свештеник Елеазар рече ратницима који су ишли у битку: „Ово је одредба Закона који је Господ дао Мојсију: 
злато, сребро, бронзу, гвожђе, калај и олово, 
све што је отпорно на ватру, нека се пропусти кроз ватру и биће чисто. Ипак, нека се очисти и водом очишћења. А све што није отпорно на ватру пропустите кроз воду. 
Седмога дана оперите своју одећу и бићете чисти. Потом се вратите у табор.“ 
Господ рече Мојсију: 
„Ти, свештеник Елеазар и главари отачких домова заједнице, извршите попис плена, људи и стоке. 
Затим подели плен између ратника који су ишли у битку и целе заједнице. 
Од ратника који су ишли у битку одвој део за Господа: једну главу од сваких пет стотина, како од људи тако од крупне стоке, магараца и оваца. 
Узмите то од њихове половине и дајте то свештенику Елеазару за принос Господу. 
А од половине плена Израиљаца узми једну главу од сваких пет стотина, како од људи тако од крупне стоке, магараца, оваца – од сваке стоке – и дај их Левитима, који су задужени за службу у Пребивалишту Господњем.“ 
Мојсије и Елеазар учине као што је Господ заповедио Мојсију. 
Плена што је остао од одузетог које је запленила војска било је: шест стотина седамдесет пет хиљада оваца, 
седамдесет две хиљаде грла говеда, 
шездесет једна хиљада магараца, 
и тридесет две хиљаде људских душа – жена које нису спавале са мушкарцем. 
Дакле, половина дела војске која је ишла у битку била је: три стотине тридесет седам хиљада пет стотина грла ситне стоке. 
Део за Господа од ситне стоке био је шест стотина седамдесет пет оваца. 
Било је тридесет шест хиљада говеда, од којих је Господњи део био седамдесет два грла; 
магараца је било тридесет хиљада пет стотина, од којих је Господњи део био шездесет једно грло; 
и шеснаест хиљада људских душа, од којих је Господњи део био тридесет две душе. 
Мојсије је предао свештенику Елеазару део, принос за Господа, као што је Господ заповедио Мојсију. 
Половина дела Израиљаца коју је Мојсије одвојио од људи који су ратовали – 
половина која је припала заједници, износила је: три стотине тридесет седам хиљада пет стотина грла ситне стоке, 
тридесет шест хиљада говеда, 
тридесет хиљада пет стотина магараца, 
и шеснаест хиљада људских душа. 
Од те половине, која је припала Израиљцима, Мојсије је узео по једно од педесет, и од људи и од стоке, и дао Левитима који су били задужени за службу у Пребивалишту Господњем, као што му је Господ заповедио. 
Тада су Мојсију приступили војни заповедници над хиљадама, кнезови над хиљадама и стотинама, 
и рекли му: „Твоје слуге су извршиле попис ратника који су били под нашим водством, и ниједан од нас не недостаје. 
А ми смо донели принос Господу, шта је већ ко нашао, предмете од злата, наруквице и гривне, прстење, наушнице и огрлице, да се изврши откупљење за нас пред Господом.“ 
Мојсије и Свештеник Елеазар су узели од њих злато, сав тај накит. 
Свега злата, жртве дизанице коју су принели Господу било је шеснаест хиљада седам стотина педесет шекела. 
А војници су задржали за себе што су запленили. 
Потом су Мојсије и свештеник Елеазар узели злато од кнезова над хиљадама и стотинама и донели га у Шатор од састанка, као спомен Израиљцима пред Господом. 
