Откривење.
10.
Затим сам видео још једног моћног анђела како силази са неба. Био је обавијен облаком, а око своје главе имао је дугу. Лице му је било као сунце, а његове ноге као ватрени стубови. 
У својој руци је имао отворену књижицу. Тада је стао десном ногом на море, а левом на земљу, 
и повикао веома гласно, као кад риче лав. Кад је повикао, проговорише седам громова кроз грмљавину. 
А кад су громови проговорили, хтео сам да пишем, али сам зачуо глас са неба: „Остави скривеним то што је рекло седам громова; то не записуј!“ 
А анђео кога сам видео да стоји на мору и на земљи, подиже своју десницу према небу, 
па се закле оним што живи од сад и довека, оним који је створио небо и што је на њему, земљу и што је на њој, и море и што је у њему, говорећи: „Неће бити одлагања! 
Него у дан кад затруби седми анђео, Бог ће привести крају свој тајни наум, који је објавио својим слугама, пророцима.“ 
Затим сам чуо глас са неба који ми је поново рекао: „Иди и узми отворену књигу из руке анђела који стоји на мору и на земљи!“ 
Отишао сам к анђелу и рекао му да ми да књижицу. А он ми рече: „Узми и поједи је; биће ти горка трбуху, али ће ти у устима бити слатка.“ 
Узео сам књижицу из анђелове руке и прогутао је. Била ми је слатка у устима, а горка у трбуху. 
Онда ми рекоше: „Треба поново да пророкујеш о многим народностима, народима, језицима и царевима.“ 
