Псалм.
63.
Псалам Давидов. Када је био у јудејској пустињи. Боже, мој Бог ти си и ја тебе тражим. Моја је душа тебе жедна, тело је моје тебе жељно, у земљи сувој, огољеној и безводној. 
Заиста, у Светињи сам те видео, гледао ти и силу и славу. 
Милост је твоја боља од живота, усне моје величаће тебе. 
Зато ћу те благосиљати кроз живот свој, у име ћу твоје подизати руке своје. 
Сита ће ми бити душа ко од сала и обиља; са весељем на уснама уста моја прослављаће те. 
На постељи својој сетим те се, о стражама ноћним размишљам о теби. 
Јер си ти помоћ моја у сенци крила твојих ја се веселим. 
Уз тебе ми је душа прионула, десница ме твоја подржава. 
А они жуде да ми душу упропасте, они ће отићи у дубине земље. 
Биће предани мачу, биће храна лисицама. 
А цар ће се у Богу веселити, хвалиће се свако ко се њиме закуне, јер ће се затворити уста онима што говоре лажи. 
