Матеј.
17.
После шест дана Исус поведе са собом Петра, Јакова и његовог брата Јована и одведе их на високу гору, где су били сами, 
те се преобрази пред њима: лице му је засијало као сунце, а одећа му постаде блиставо бела као светлост. 
Уто се пред њима појаве Мојсије и Илија, те су разговарали са њим. 
Петар рече Исусу: „Господе, добро је за нас да смо овде! Ако хоћеш, направићу овде три сенице: једну теби, једну Мојсију и једну Илији.“ 
Док је Петар још говорио, један светли облак их заклони и из облака се зачу глас: „Ово је Син мој вољени, који ми је по вољи! Њега слушајте!“ 
Када су чули ово, ученици полегаше лицем окренути према земљи и силно се уплашише. 
Исус им приђе, дотаче их и рече им: „Устаните, не бојте се!“ 
Када су подигли поглед, нису видели никог другог осим самога Исуса. 
Док су силазили са горе, Исус им заповеди: „Никоме не говорите о овом виђењу док Син Човечији не васкрсне из мртвих.“ 
Тада га запиташе ученици: „Зашто, дакле, зналци Светог писма кажу да прво Илија треба да дође?“ 
Он им одговори: „Илија ће заиста доћи и све обновити. 
Али ја вам кажем да је Илија већ дошао, али га нису препознали, него су учинили са њим шта су хтели. Тако исто и Син Човечији треба да претрпи од њих.“ 
Тада су ученици разумели да им је то рекао о Јовану Крститељу. 
Кад су дошли к народу, приступи му један човек и паде пред њим на колена. 
Рече: „Господе, смилуј се на мога сина јер је месечар и страшно се мучи. Често пада у ватру и у воду. 
Довео сам га твојим ученицима, али они нису могли да га излече.“ 
Исус им одговори: „О, неверни и изопачени роде, докле ћу још бити са вама?! Докле ћу вас још подносити? Доведите ми дечака овамо!“ 
Исус запрети злом духу, те он изађе из дечака. Дечак оздрави истог часа. 
Нешто касније, ученици насамо приступе Исусу и упитају га: „Зашто ми нисмо могли да истерамо злог духа?“ 
А он им рече: „Зато што имате мало вере. Заиста вам кажем, ако имате вере као зрно горушице, можете рећи овој гори: ’Премести се одавде онамо!’, она ће се заиста преместити и ништа вам неће бити немогуће. 
А овај род истерује се само постом и молитвом.“ 
Враћајући се у Галилеју, Исус рече својим ученицима: „Син Човечији ће бити предат људима у руке 
и они ће га убити, али ће он васкрснути трећег дана.“ То их је дубоко ожалостило. 
Када су дошли у Кафарнаум, приступе Петру убирачи храмског пореза који је износио две драхме, па га упитају: „Зар ваш учитељ не плаћа две драхме?“ 
Петар одговори: „Плаћа.“ А кад је ушао у кућу, Исус га претекне: „Шта мислиш, Симоне? Од кога цареви убиру намет или порез? Од својих синова, или од туђих?“ 
„Од туђих“ – одговори Петар. Исус му онда рече: „Дакле, синови су изузети. 
Ипак, да их не бисмо збуњивали, иди до мора, баци удицу и узми прву рибу која се упеца, па јој отвори уста. Ту ћеш наћи новчић од четири драхме. Узећеш га и дати им за мене и за себе.“ 
