Еванђеље по Јовану.
1.
У почетку је био Он – Реч, и Он – Реч је био са Богом. Он – Реч био је Бог. 
Он је у почетку био са Богом. 
Све је његовим посредством постало и ништа што је постало није постало без њега. 
У Речи је био живот и тај живот је био светлост људима. 
Светлост светли у тами, и тама је не надвлада. 
Бог је послао човека по имену Јован. 
Он је дошао да сведочи за светлост, да сви у њу поверују. 
Јован није био светлост, него је сведочио за светлост. 
Истинита светлост, која обасјава сваког човека, дошла је на свет. 
На свету је био, и свет је његовим посредством настао, али га свет није препознао. 
Својима је дошао, али су га његови одбацили. 
А онима који су га прихватили, дао је право да постану деца Божија, онима који верују у његово име. 
Они нису рођени ни од крви, ни од жеље тела, ни од воље мужа; њих је Бог родио. 
Реч је постала тело и настанила се међу нама. Видели смо његову славу, славу коју има од Оца као јединорођени Син пун милости и истине. 
Јован је сведочио за њега кличући: „За мном долази онај који је изнад мене, јер је постојао пре мене.“ 
Из пунине његове милости сви смо примили милост на милост, 
јер је Закон дат преко Мојсија, а милост и истина наступише посредством Исуса Христа. 
Бога нико никад није видео, јединорођени Бог, који је у Очевом крилу, он га је објавио. 
Ово је Јованово сведочанство. Јевреји из Јерусалима су послали к њему свештенике и Левите да га питају: „Ко си ти?“ 
Јован је признао, и није порекао, него је отворено рекао: „Ја нисам Христос.“ 
Онда су га упитали: „Па ко си онда? Јеси ли ти пророк Илија?“ „Нисам“ – одговори Јован. „Јеси ли Пророк?“ – питали су га. „Нисам“ – одговорио је Јован. 
Они му онда рекоше: „Реци нам ко си, да можемо да одговоримо нешто онима који су нас послали. Шта ти кажеш о себи?“ 
Он им одговори речима пророка Исаије: „Ја сам онај чији глас пустињом одзвања: ’Поравнајте пут Господњи!’“ 
Тада су га фарисејски посланици 
упитали: „Па, зашто онда крштаваш кад ниси ни Христос, ни Илија, ни Пророк?“ 
Јован им одговори: „Ја крштавам водом, али међу вама стоји један кога не познајете. 
Он долази после мене, а ја нисам достојан да одрешим ремење на његовој обући.“ 
То се догодило у Витанији, с друге стране Јордана, где је Јован крштавао. 
Следећег јутра је Јован видео Исуса како долази к њему, па је рекао: „Ево Јагњета Божијег које уклања грех света. 
Ово је онај о коме сам рекао: ’За мном долази човек који је изнад мене, јер је постојао пре мене.’ 
Ја нисам знао ко је то, али сам дошао да крштавам водом, да би се он објавио Израиљу.“ 
Јован је посведочио ово: „Посматрао сам како Дух силази са неба у обличју голуба и остаје на њему. 
Ја нисам знао ко је то, али онај који ме је послао да крштавам водом, рекао ми је: ’Када будеш видео да Дух силази и остаје на некоме, знаћеш да је то онај који крштава Духом Светим.’ 
И пошто сам видео, изјављујем да је он Син Божији.“ 
Следећег јутра је Јован опет био тамо са двојицом својих ученика. 
Видевши Исуса како пролази онуда, рекао је: „Ево Јагњета Божијег!“ 
Када су она два Јованова ученика то чула, кренуше за Исусом. 
Исус се осврнуо и опазио да она двојица иду за њим. Упитао их је: „Шта тражите?“ Они одговорише: „Рави (што значи: ’Учитељу’), где станујеш?“ 
Исус им рече: „Дођите и видите.“ Дошли су и видели где станује, те су остатак дана провели с њим. Било је око четири после подне. 
Андрија, брат Симона Петра, био је један од оне двојице који су пошли за Исусом након што су чули шта је Јован рекао. 
Он је прво нашао свога брата Симона и рекао му: „Нашли смо Месију“ (што значи: „Христа“). 
Онда га је одвео к Исусу. Када га је видео, Исус је рекао: „Ти си Симон, син Јованов, али зваћеш се ’Кифа’ (што значи: ’Петар’).“ 
Следећег јутра Исус је одлучио да иде у Галилеју. Нашао је Филипа и рекао му: „Пођи за мном!“ 
Филип је био из Витсаиде. Андрија и Петар су били из истог места. 
Филип је нашао Натанаила и рекао му: „Нашли смо онога о коме је Мојсије писао у Закону и о коме су писали Пророци. То је Исус, син Јосифов из Назарета.“ 
Натанаил рече: „Може ли ишта добро да дође из Назарета?“ Филип му одговори: „Дођи и види.“ 
Исус је видео Натанаила како му иде у сусрет, па је рекао за њега: „Ево правог Израиљца у коме нема преваре.“ 
Натанаил га упита: „Одакле ме познајеш?“ Исус му одговори: „Пре него што те је Филип позвао, видео сам те под смоквом.“ 
Натанаил му одговори: „Рави, ти си Син Божији, ти си Цар Израиљев!“ 
Исус му рече: „Верујеш зато што сам ти рекао да сам те видео под смоквом. Видећеш и веће ствари од овог.“ 
Још рече: „Заиста, заиста вам кажем: видећете отворено небо и анђеле Божије како узлазе и силазе ка Сину Човечијем.“ 
