Књига проповедникова.
11.
Поврх вода хлеб свој баци и наћи ћеш га после дана многих. 
Дај иметак седморици, па и осморици, јер не знаш хоће ли земљу да стигне зло? 
Ако су облаци пуни кише, на земљу се изручују; падне ли дрво на југ или на север, тамо где падне, тамо и остаје. 
Ко у ветар гледа, одустаје од сетве; ко облаке прати, одустаје од жетве. 
Као што не знаш путању ветра ни како настају кости у утроби труднице, тако и дело Бога који све чини не познајеш. 
Од јутра сеј семе и до вечери не склапај руке своје. Јер не знаш хоће ли да успе једно или друго, или ће обоје испасти добро. 
Слатко ли је светло и добро ли је када очи у сунце гледају. 
Јер, ако човек већ и живи многе године, нека у свима њима радостан буде. Али нека се сети да ће доћи многи тмурни дани. А пролазно је све то што долази. 
О, младићу, радуј се у младости својој! Нека ти срце ужива док си млад, следи његове жеље и хтења очију својих. Али знај да ће те због свега тога Бог довести на суд. 
Одбаци стрепњу из свог срца и зло од тела свога одбаци, јер су и младост и црна коса пролазни. 
