1. Књига дневника.
16.
Ковчег Господњи су донели и поставили га усред шатора који је Давид разапео за њега. Онда су принели жртве свеспалнице и жртве мира. 
Кад је Давид завршио с приношењем жртве свеспалнице и жртве мира, благословио је народ у име Господње. 
Затим је разделио свим Израиљцима, и мушкарцима и женама, свакоме по један хлеб, колач од урми и колач од сувог грожђа. 
Потом је поставио неке од Левита да служе испред Ковчега Господњег, да зазивају, хвале и славе Господа, Бога Израиљевог: 
Асафа главара, а другог за њим Захарију, па Јеиела, Семирамота, Јехила, Мататију, Елијава, Венају и Овид-Едома. Јеиел је свирао лиру и харфу а Асаф цимбале. 
Свештеници Венаја и Јазило су редовно трубили у трубу пред Ковчегом савеза Господњег. 
Тог дана је Давид први пут наредио да Асаф и његова браћа приносе хвале Господу: 
Хвалите Господа, призивајте му име, објавите његова дела међу народима. 
Певајте му, славите га песмом, говорите о свим његовим чудесима. 
Хвалите се светим именом његовим, нек се радују срца оних који траже Господа. 
Тражите Господа и његову снагу, тражите свагда лице његово. 
Памтите чудеса која је учинио, чуда и судове уста његових. 
О, семе Израиљево, слуго његов, децо Јаковљева, изабраници његови! 
Он је Господ, Бог наш, судови су његови по свој земљи. 
Сећајте се увек његовог савеза, речи што је заповедио за хиљаду нараштаја, 
који је склопио са Аврахамом, и којим се заклео Исаку, 
за уредбу га је поставио Јакову, Израиљу за вечни савез, 
говорећи: „Теби ћу дати земљу хананску, као део вашега наследства.“ 
Док вас је још било мало, тек шачица дошљака у земљи, 
лутајући од народа до народа, од једног царства до другог, 
није дао ником да их тлачи, ради њих је кажњавао цареве. 
„Не дирајте моје помазанике, мојим пророцима злобу не чините!“ 
Певај Господу, сва земљо, дан за даном навешћујте његово спасење. 
Објавите му славу међу пуцима, његова чудеса међу свим народима. 
Јер велик је Господ, многе хвале вредан; страшнији од свих богова. 
Јер ништавни су сви богови народа, али Господ је саздао небеса. 
Пред њим су слава и величанство, на његовом су месту сила и радост. 
Дајте Господу, племена народна, дајте Господу славу и силу, 
дајте Господу славу ради његовог имена, донесите му принос, дођите пред њега, клањајте се Господу сјајном у светости, 
дрхти пред њим, сва земљо! Чврсто стоји свет, неће се пољуљати. 
Нека се радују небеса, нека се весели земља, нека се говори међу народима: „Господ влада!“ 
Нека хучи море и све што је у њему, нек се радује поље и све што је на њему. 
Тада ће певати шумско дрвеће пред Господом, јер он долази да суди земљи. 
Хвалите Господа јер је добар, јер је милост његова довека. 
Реците: „Спаси нас, Боже нашега спасења, скупи нас, избави нас од народа, да хвалимо твоје свето име, да се дичимо твојом славом.“ 
Благословен да је Господ, Бог Израиљев, од века до века. И сав народ нека каже: „Амин“ и „Нек је слава Господу!“ 
Асафа и његову браћу је оставио тамо пред Ковчегом савеза Господњег да редовно служе пред Ковчегом, како је прописано за сваки дан, 
а тако и Овид-Едома и његову браћу, њих шездесет осам; Овид-Едома, сина Једутуновог и Осу као вратаре. 
Свештеника Садока и његову браћу свештенике је оставио пред Пребивалиштем Господњим, на узвишици код Гаваона, 
да стално приносе жртве свеспалнице Господу на жртвенику за жртве свеспалнице, ујутро и увече, у складу са свим што је написано у Закону Господњем, који је он дао Израиљу. 
С њима су били Еман, Једутун и остали изабрани, који су били одређени поименце да приносе хвалу Господу: „Јер је милост његова довека.“ 
Еман и Једутун су имали да трубе у трубе, и да свирају цимбале и друге музичке справе на славу Богу. 
Затим се народ вратио својим кућама, а Давид се вратио да благослови свој дом. 
