1. Мојсијева.
34.
Једном је Дина, коју је Лија родила Јакову, изашла да посети жене те земље. 
Али кад ју је видео Евејац Сихем, син Емора, кнеза те области, он је зграби, легне с њом и обешчасти је. 
Но, био је толико привучен Дином, Јаковљевом ћерком, да се заљубио у њу. Зато је настојао да придобије девојчино срце. 
Сихем је свом оцу Емору рекао: „Узми ми ову девојку за жену.“ 
Јаков је чуо да је његова ћерка Дина била обешчашћена док су његови синови били у пољу са стадом. Ипак, ништа није предузимао док се они не врате. 
У међувремену, Емор, Сихемов отац, дође к Јакову да поразговара с њим. 
Уто се врате Јаковљеви синови из поља. Кад су чули шта се догодило људи су били жалосни и веома љути, јер је Сихем починио срамоту против Израиља легавши с Јаковљевом ћерком. Тако се шта није чинило. 
Емор им тада рече: „Мој се син свом душом заљубио у вашу ћерку. Дајте му је, молим вас, за жену. 
Хајде да се ородимо: ви нама дајте своје ћерке, а узимајте себи наше ћерке. 
Настаните се међу нама; земља је отворена за вас. Живите, тргујте и стичите добра у њој.“ 
Потом се Сихем обрати њеном оцу и њеној браћи: „Даћу све што затражите, само да задобијем вашу наклоност. 
Одредите мираз за њу и свадбени дар. Даћу колико год затражите, само ми дајте девојку за жену.“ 
Пошто је њихова сестра Дина била обешчашћена, Јаковљеви синови одговоре Сихему и његовом оцу, Емору, с преваром на уму: 
„Такву ствар не можемо учинити. За нас би, наиме, била срамота дати нашу сестру необрезаноме. 
Пристаћемо на то само ако постанете као ми, то јест, ако се сваки мушкарац међу вама обреже. 
Онда ћемо вам давати наше ћерке, и узимати ваше ћерке себи, те се настанити међу вама и постати један народ. 
А ако нас не послушате и не обрежете се, ми ћемо узети нашу сестру и отићи.“ 
Емору и његовом сину Сихему се овај захтев учинио повољним. 
Младић, који је био најуваженији човек у дому свога оца, није оклевао да испуни овај захтев, јер је волео Јаковљеву ћерку. 
Емор и Сихем оду пред капију свога града и обрате се својим суграђанима: 
„Ови људи су пријатељски расположени према нама. Зато нека се населе у земљи, и нека тргују у њој. Земља је довољно велика и за њих. Ми ћемо моћи да узимамо њихове ћерке за жене, а ми ћемо им давати своје. 
Међутим, људи ће пристати да се населе међу нама и постану с нама један народ само ако се сваки мушкарац међу нама обреже као што су они обрезани. 
Неће ли тако њихова стада, њихова имовина и сва њихова стока постати наши? Дајмо им наш пристанак, па ће се населити међу нама.“ 
Сви који су изашли пред градску капију су послушали Емора и његовог сина Сихема, те су сви мушкарци који су дошли пред градску капију били обрезани. 
Али трећег дана, док су они били у боловима, два Јаковљева сина, Симеун и Леви, Динина браћа, узму своје мачеве и несметано дођу у град, те побију све мушкарце. 
Посеку мачем и Емора и његовог сина Сихема, одведу Дину из Сихемове куће, па оду. 
Остали синови Јаковљеви дођу, па опљачкају град где је њихова сестра била обешчашћена. 
Узели су и њихову ситну и крупну стоку, магарце и све што је било у граду и на пољима, 
као и све што је било од вредности. Децу и жене су одвели у ропство, а све што је било у кућама су опљачкали. 
Тада Јаков рече Симеуну и Левију: „Увалили сте ме у неприлике учинивши ме мрским становницима земље, Хананцима и Фережанима. Ја имам тек шаку људи; ако се они удруже против мене и нападну ме, истребиће и мене и мој дом.“ 
Они одговорише: „Зар да с нашом сестром поступају као са блудницом?“ 
