Јеврејима.
11.
А вера је остварење онога чему се надамо, доказ о стварности коју не видимо. 
По њој су, наиме, наши преци добили признање. 
На основу вере схватамо да је свет уређен Божијом речју, и то тако да је видљиво постало од невидљивог. 
На основу своје вере је Авељ принео угоднију жртву Богу него Кајин, па је добио признање да је праведан, јер је Бог прихватио његову жртву. По својој вери он још увек говори, иако је мртав. 
На основу своје вере је Енох био вазнет, тако да није искусио смрт. Њега нису нашли, јер га је Бог узео. А пре него што је био вазнет, дано му је признање да је угодио Богу. 
Наиме, без вере је немогуће угодити Богу, јер онај који приступа Богу треба да верује да он постоји и да награђује онога који га тражи. 
На основу своје вере је Ноје био упућен у још невиђене ствари, па је са страхопоштовањем саградио пловило да спасе своје укућане. Својом вером је осудио свет на пропаст, те је тако примио од Бога праведност која се заснива на вери. 
На основу своје вере је Аврахам послушао Бога који га је позвао да оде у крај који је требало да прими у посед. Отишао је иако није знао куда да иде. 
Вером се настанио као странац у обећаној земљи и живео под шатором у туђини. Тако су живели и Исак и Јаков, наследници истог обећања. 
Аврахам је, наиме, очекивао град који има чврсте темеље, чији је градитељ и творац Бог. 
На основу своје вере је Сара, нероткиња, добила моћ да ствара потомство, иако више није била у добу за рађање, јер је сматрала верним Бога који јој је дао обећање. 
Тако се од једнога, скоро мртвог човека, изродило потомство, „бројно као звезде на небу и неизмерно као песак на морској обали.“ 
Сви су они умрли с вером, не примивши ствари које је Бог био обећао. Они су их издалека назрели и поздравили их, те признали да су странци и дошљаци на земљи. 
Наиме, они који тако говоре показују да траже праву домовину. 
Уистину, да су мислили на земљу из које су изашли, они би нашли прилику да се тамо и врате. 
Али они сада чезну за бољом домовином, то јест, оном небеском. Зато се Бог не стиди да се назове њиховим Богом, јер је он приправио град за њих. 
На основу своје вере је Аврахам, када га је Бог ставио на кушњу, принео Исака на жртву. Аврахам је принео свога јединца, иако је прихватио обећања за њега 
Бог је, наиме рекао: „Преко Исака ће се твоје потомство наставити.“ 
Он је био уверен да је Бог у стању да подигне Исака из мртвих, и такорећи, добио га је натраг. 
На основу своје вере је Исак благословио Јакова и Исава у погледу будућности. 
На основу своје вере је Јаков, на самрти, благословио оба сина Јосифова, па се, ослоњен на свој штап, дубоко наклонио. 
На основу своје вере је Јосиф, на самрти, напоменуо о изласку Израиљаца из Египта и заповедио да се том приликом понесу његове кости. 
На основу вере својих родитеља је Мојсије био сакривен три месеца. Видели су, наиме, да је дете лепо, па се нису плашили цареве заповеди. 
На основу своје вере је Мојсије, када је одрастао, одбио да се назове „сином фараонове ћерке“. 
Радије је изабрао да се злопати са Божијим народом, него да за кратко ужива у греху. 
Злопаћење ради Христа сматрао је већим богатством од свег египатског блага, јер је очекивао награду. 
На основу своје вере је одбацио Египат и није се уплашио царевог гнева, јер се држао Невидљивога, као да га види. 
На основу своје вере је прославио Пасху, и уредио да се довраци попрскају крвљу, да се Погубитељ не би дотакао прворођенаца. 
На основу своје вере је прошао кроз Црвено море као по сувој земљи. Кад су Египћани покушали исто, подавили су се. 
На основу вере Израиљаца пали су зидови Јерихона, пошто су ови седам дана обилазили око њих. 
На основу своје вере је Рахава, блудница, примила уходе с миром, па није погинула са онима који су били непослушни Богу. 
И шта још да кажем? Понестало би ми времена када бих почео да говорим о Гедеону, Вараку, Самсону, Јефтају, Давиду, Самуилу и пророцима. 
Они су вером победили царства, постигли правду, добили што је Бог обећао и затворили уста лавовима. 
Они су угасили разбуктали огањ, избегли оштрици мача, добили снагу у слабости, постали јаки у боју, туђинске војске натерали у бег, 
а жене су добиле натраг своју родбину из мртвих. Други су, иако мучени, одбили да буду ослобођени, да би добили боље васкрсење. 
Други су, опет, доживели поруге и батине, а уз то и окове и тамницу. 
Неки су били каменовани, престругани, убијени мачем, потуцали се обучени у овчији кожух и козју кожу, оскудевали, трпели, злопатили се. 
Они којих свет није био достојан, тумарали су пустињама и горама, и крили се по пећинама и јамама у земљи. 
Ипак, сви они, који су због своје вере нашли признање у Светом писму, нису примили оно што је Бог обећао. 
То је због тога што је Бог предвидео за нас нешто боље, а то је да они, заједно са нама, дођу до савршенства. 
