Књига пророка Михеја.
4.
Догодиће се у последње дане и гора Дома Господњег биће постављена врх гора, и узвишена изнад брегова. Пуци према њој ће се стицати. 
Многи народи ће ходати и говорити: „Хајде, попнимо се на гору Господњу и у Дом Бога Јаковљева, те да нас он научи путевима својим, и да ми ходамо стазама његовим.“ Јер ће поучење изаћи са Сиона, и реч Господња из Јерусалима. 
Па ће он бити судија међу многим народима, и он ће бити меродаван за народе моћне и далеке; те ће они мачеве прековати у раонике, а копља у српове. Неће више народ против народа подизати мачеве, нити ће се више учити ратовању. 
Свако ће да пребива под својом лозом и под својом смоквом, а неће бити никог да их плаши, јер су тако казала уста Господа над војскама. 
Јер сви ће народи ходити, свако у име свога бога, а ми ћемо ходити у име Господа, нашег Бога у веке векова. 
„Тога дана – говори Господ – окупићу хроме, сабраћу протеране којима сам наудио. 
Од хромих ћу начинити остатак и од протераних народ моћан. И Господ ће над њима да влада на гори Сион од сад па довека. 
А ти, о, куло стада, упориште ћерке сионске, теби ће доћи и стићи ти власт, пређашње царство ћерке Јерусалима.“ 
Зашто сада тако јако вичеш? Зар у теби нема цара? Јесу ли ти пропали саветници па те је обузео бол као породиљу? 
Савиј се и напни, о, ћерко сионска, као породиља, јер ћеш сада изаћи из града и живећеш на пољу. Отићи ћеш у Вавилон и тамо ће те избавити, тамо ће те откупити Господ из руку твојих непријатеља. 
А сада су се против тебе окупили народи многи, који говоре: „Оскрнавимо је! И нек нам се очи наслађују Сионом.“ 
Али они не знају науме Господње и његове одлуке не схватају, јер он их сакупља ко снопље по гумну. 
„Устани и врши, о, ћерко сионска! Начинићу ти гвоздени рог и бронзана копита да смрвиш народе многе.“ Господу ћеш да посветиш њихову отимачину, и њихово благо Господу све земље. 
