2. Књига дневника.
14.
Кад се Авија упокојио са својим прецима, сахранили су га у Давидовом граду. Његов син Аса се зацарио уместо њега, а у његово је време у земљи десет година владао мир. 
Аса је чинио добро и право у очима Господа, његовог Бога. 
Уклонио је све туђинске жртвенике и жртвене брегове, поразбијао све свете стубове и посекао Аштартине ступове. 
Заповедио је Јуди да траже Господа, Бога својих отаца, и да држе његов Закон и заповести. 
Он је из свих градова у Јуди уклонио жртвене брегове и стубове у част сунца, па је у његово време царство било у миру. 
У Јуди је изградио градове-утврђења јер је за време његове владавине био мир у земљи. Тих година нико није ратовао са њим јер му је Господ дао мир. 
И он рече Јуди: „Хајде да сазидамо ове градове, да их опашемо зидинама, кулама, вратима и решеткама док је још мир у земљи. Тражили смо Господа, нашег Бога, тражили смо га и он нам је дао мир са свих страна.“ Тако су градили и напредовали. 
Аса је имао три стотине хиљада Јудејаца, војнике са штитовима и копљима, као и две стотине осамдесет хиљада Венијаминоваца, штитоноша и луконоша. Све су то били најбољи ратници. 
А Зара Кушанин изађе против Асе са милион војника и три стотине бојних кола. Дошли су до Марисе. 
Аса је изашао пред њега. Постројили су се у бојне редове у долини Сефати, у Мариси. 
Тада завапи Аса Господу, свом Богу, и рече: „О, Господе, теби није тешко да притекнеш у помоћ нејакоме против јаког. О, Господе, наш Боже, на тебе се ослањамо и у твоје име смо изашли на ово мноштво. О, Господе, ти си наш Бог! Не дозволи да те човек надвлада!“ 
Тада Господ пред Асом и пред Јудом удари Кушите и они побегоше. 
Аса и народ који је био са њим су их гонили до Герара тако да нико од Кушита није преживео. Били су разбијени пред Господњим лицем и пред његовом војском која је понела велики плен. 
Разорили су и опленили све градове око Герара јер је на њима био страх Господњи. Много је плена било у тим градовима. 
Разорили су шаторе сточара, заробили мноштво оваца и камила па су се вратили у Јерусалим. 
