1. Књига дневника.
17.
Кад се Давид настанио у свом двору, рекао је пророку Натану: „Ево, ја живим у двору од кедра, а Ковчег савеза Господњег је под шаторским завесама.“ 
Натан рече: „Чини што ти је на срцу, јер је Бог с тобом.“ 
Али исте ноћи реч Божија дође Натану, говорећи: 
„Иди и реци моме слузи Давиду: ’Овако каже Господ: нећеш ми ти саградити дом да пребивам у њему, 
јер ја нисам пребивао у дому од дана кад сам извео Израиља из Египта па до овога дана, него сам ишао од Шатора до Шатора и од Пребивалишта до Пребивалишта. 
Где год сам ишао са свим Израиљем, јесам ли рекао и једну реч којем од Израиљевих судија, којима сам заповедио да буду пастири мом народу: „Зашто ми нисте изградили дом од кедровине?“’ 
А сад овако реци моме слузи Давиду: ’Говори Господ над војскама: ја сам те одвео с пашњака и од оваца, да будеш владар моме народу Израиљу. 
Био сам с тобом где год си ишао, и затирао сам све твоје непријатеље пред тобом. Ја ћу твоје име учинити као име великаша на земљи. 
Одредићу место за мој народ Израиљ и засадити га тамо, па ће становати на свом месту и неће више стрепети, а опаки их више неће мучити као некада, 
кад сам поставио судије над својим народом Израиљем; и понизићу све твоје непријатеље. А ја ти објављујем: Господ ће ти сазидати дом. 
Кад се заврше твоји дани и ти одеш к својим прецима, ја ћу подићи твога потомка после тебе, једног од твојих синова, и утврдићу његово царство. 
Он ће ми саградити дом, а ја ћу утврдити његов престо довека. 
Ја ћу му бити Отац, а он ће ми бити син. Нећу уклонити своју милост од њега, као што сам је уклонио од твога претходника, 
него ћу га довека утврдити у моме дому и у моме царству, па ће његов престо бити утврђен довека.’“ 
Натан је пренео Давиду све ове речи и цело виђење. 
Тада је цар Давид ушао, сео пред Господа и рекао: „Ко сам ја, Господе Боже, и шта је мој дом да си ме довео довде? 
И не само да је то било мало у твојим очима, него си још говорио за дом свога слуге за далека времена. Ти на мене гледаш као на угледног човека, Господе Боже. 
Шта још да ти Давид каже за част коју си указао своме слузи? Ти познајеш свога слугу. 
О, Господе, ради свога слуге и по свом срцу учинио си сву ову велику ствар и обзнанио сва ова велика дела. 
Господе, нема никог као што си ти, и нема Бога осим тебе, по свему што смо чули својим ушима. 
И ко је народ као твој народ Израиљ, једини народ на земљи чији је Бог отишао да откупи за себе, и да себи стекне име великим и страшним делима, терајући народе пред својим народом кога си откупио из Египта и народа? 
Ти си учинио свој народ Израиљ да ти буде народ довека, и да им ти, Господе, будеш Бог. 
А сад, Господе, нека се довека испуни обећање које си дао за свога слугу и за његов дом, и учини како си рекао. 
Нека се испуни да би се величало твоје име довека речима: ’Господ над војскама, Бог Израиљев, он је Бог Израиљев; а нека дом Давида, твога слуге, буде утврђен пред тобом.’ 
Јер ти си, Боже мој, преко виђења открио своме слузи да ћеш му изградити дом, и зато се твој слуга усудио да се помоли пред тобом. 
А сад, Господе, ти који си Бог; ти си дао своме слузи добро обећање. 
Сада си хтео да благословиш дом свога слуге да остане довека пред тобом. Јер што ти благословиш, Господе, биће благословено довека.“ 
