2. Мојсијева.
21.
Ово су прописи које ћеш им изложити: 
Ако купиш Јеврејина за роба, нека ти служи шест година. Седме године нека оде као слободан човек, без икаквог дуга. 
Ако дође сам, нека сам и оде. А ако има жену, нека његова жена оде с њим. 
Ако му његов господар да жену, и она му роди синове или ћерке, жена и њена деца нека припадну господару, а он нека иде сам. 
Али ако роб каже: ’Волим свога господара, своју жену и своју децу, нећу да будем слободан’, 
нека га његов господар доведе к Богу. Затим нека га његов господар приведе к вратима или довратнику, и пробуши му шилом ухо, па нека му служи заувек. 
Прода ли ко своју ћерку за слушкињу, она неће бити ослобођена као мушки робови. 
Ако није по вољи своме господару, који ју је одредио за себе, нека јој допусти да се откупи. Страном народу је не сме продавати, јер није поступао с њом по договору. 
А ако је одреди за свога сина, мора поступати с њом као с ћерком. 
Уколико се ожени другом женом, не сме првој ускраћивати храну, одећу и брачне односе. 
А ако јој ускрати ово троје, слободна је да оде без откупнине. 
Ако ко удари човека и убије га, нека се свакако казни смрћу. 
Али ако то не уради намерно, него Бог допусти да му рука то учини, одредићу ти место где може побећи. 
Ако ко намерно нападне свога ближњег и на превару га убије, одвуци га и од мога жртвеника, да се погуби. 
Ко удари свога оца или своју мајку, нека се свакако казни смрћу. 
Ко отме човека и прода га, или га држи у својој власти, нека се свакако казни смрћу. 
Ко прокуне свога оца или своју мајку, нека се свакако казни смрћу. 
Ако се људи посвађају, па један удари другог каменом или песницом, али овај не умре, него падне у постељу, 
али се касније опорави и почне да излази уз помоћ штапа, опрашта се ономе који га је ударио. Ипак, тај мора да му плати за губитак времена и да се побрине за његово потпуно оздрављење. 
Ко удари свога слугу или слушкињу штапом, и они умру од његовог ударца, тај нек се казни. 
Али ако се слуга опорави након дан-два, онда власник неће бити кажњен, јер је слуга његова својина. 
Ако се људи потуку и ударе трудну жену, те она побаци, али не буде друге штете, кривац мора да плати одштету коју њен муж затражи, уз одобрење судија. 
Буде ли какве друге штете, казна нека буде: живот за живот, 
око за око, зуб за зуб, рука за руку, нога за ногу, 
опекотина за опекотину, рана за рану, модрица за модрицу. 
Ако ко удари свога роба или робињу у око и избије га, нека га ослободи због ока. 
Ако ко своме робу или робињи избије зуб, нека га ослободи због зуба. 
Ако во убоде човека или жену и усмрти их, заспи вола камењем. Његово месо не сме да се једе. Његов власник ослобађа се кривице. 
Али ако је во убадао и раније, а његов власник, и поред тога што је био опоменут није пазио на вола, па во усмрти човека или жену, во нека се заспе камењем. Његов власник нека се такође погуби. 
Међутим, ако се од њега тражи новчана надокнада, он може да откупи свој живот, ако плати све што се од њега тражи. 
Ако во убоде дечака или девојчицу, на њему ће се применити исти законски поступак. 
Ако во убоде роба или робињу, његов власник нека исплати тридесет сребрних шекела њиховом господару, а во нека се каменује. 
Ако неко отвори бунар или ископа бунар, али га не покрије, па у њега упадне во или магарац, 
власник бунара мора да плати његовом власнику одштету у новцу. Угинула животиња нека припадне њему. 
Ако нечији во убоде вола који припада неком другом и усмрти га, нека продају живог вола, па нека поделе новац. Мртвог вола нека такође поделе. 
Међутим, ако се зна да је во убадао и раније, а његов га господар није чувао, он мора да надокнади вола за вола. Мртва животиња нека припадне њему. 
