Приче Соломонове.
20.
Вино је подсмевач и жестоко пиће свађалица, немудар је ко се због њих тетура. 
Царево је насиље као рика лавића, ко га раздражује себи самом шкоди. 
На част је човеку да се клони свађе, а сваки се безумник избезуми. 
Кад је јесен – ленштина не оре, кад је жетва – он проси и оскудева. 
Дубока је вода замисао човековог срца, ал’ је црпсти може само човек разборити. 
Многи људи објављују свима своју доброту, али ко ће наћи оданог човека? 
Праведник живи честитост своју и како су само благословена деца након њега! 
Цар који седи на судском престолу погледом својим све зло расипа. 
Може ли ко рећи: „Срце сам своје очистио, чист сам од греха свога“? 
Неједнаки тегови и мера двојака – обоје су огавни Господу. 
И дете се по делима својим препознаје, да ли су му дела исправна и чиста. 
И ухо што чује и око што види, и једно и друго створио је Господ. 
Не воли спавање да не осиромашиш, пробуди се и најешћеш се хлеба. 
„Безвредно! Безвредно!“ – говори купац – а онда се хвали када оде својим путем. 
Постоји злато и мноштво драгуља, али учене усне су као драгоцени накит. 
Узми хаљину ономе што јамчи за туђинца, и залог му узми кад јамчи за незнанца. 
Човеку је сладак непоштени хлеб, али су му после уста песка пуна. 
Намере осмисли саветом и мудрим вођењем ратуј. 
Оговарач скита и одаје тајне, зато се не петљај са брбљивцем. 
Ко проклиње и оца и мајку, светиљка му догорева у најцрњој тами. 
У почетку нагло згрнуто наследство остаје неблагословено на свом крају. 
Немој рећи: „Узвратићу злу!“ Чекај Господа да те избави. 
Господу су мрски неједнаки тегови и страшне су теразије неједнаке. 
Од Господа су човекови кораци, па како би неко докучио свој властити пут? 
Човеку је замка кад непромишљено каже да је нешто посвећено, а да после завете разматра. 
Цар ће мудар развејати зликовце, вршидбеним точком преко њих ће прећи. 
Светиљка Господња је човеков дах, испитује дубине нутрине. 
Оданост и истина чувају цара, он оданошћу остаје на престолу своме. 
Младићу је част у његовој снази а седа је коса достојанство старих. 
Ране и маснице чисте од зла, а шиба чисти дубине нутрине. 
