Матеј.
9.
Исус је затим, ушао у бродић, отпловио на другу страну и дошао у свој град. 
Тамо су му довели једног одузетог човека који је лежао на носилима. Исус, видевши њихову веру, рече одузетоме: „Храбро, синко, опраштају ти се твоји греси!“ 
А неки зналци Светог писма рекоше у себи: „Овај вређа Бога.“ 
Проникавши њихове мисли, Исус рече: „Зашто имате тако зле мисли у своме срцу? 
Шта је лакше рећи: ’Твоји греси су опроштени’, или: ’Устани и ходај?’ 
Али да знате: Син Човечији има власт да опрашта грехе на земљи.“ Онда рече одузетоме: „Устани, узми своја носила и иди својој кући!“ 
Одузети устане и оде својој кући. 
Када је народ то видео, запрепастио се, па је дао славу Богу који је дао такву власт људима. 
Како је одлазио оданде, Исус је приметио једног човека како седи на месту за прикупљање пореза. Звао се Матеј. Исус му рече: „Пођи за мном!“ Он устаде и пође за Исусом. 
Док је Исус обедовао у Матејевој кући, много порезника и других грешника је дошло и обедовало са Исусом и његовим ученицима. 
А фарисеји, видевши то, упиташе његове ученике: „Зашто ваш учитељ једе са порезницима и другим грешницима?“ 
Исус је то чуо, па им је одговорио: „Лекар не треба здравима, него болеснима. 
Идите и научите шта значи ово: ’Милосрђе хоћу, а не жртву.’ Јер ја нисам дошао да позовем праведнике, већ грешнике.“ 
Исусу су тада приступили Јованови ученици. Питали су га: „Зашто ми и фарисеји често постимо, а твоји ученици не посте?“ 
Исус им одговори: „Зар могу сватови туговати док је младожења са њима? Ипак, доћи ће дани када ће им отети младожењу, и тада ће постити. 
Нико не пришива закрпу од новог платна на стару одећу; јер закрпа, кад се у прању скупи, дере стару одећу, те настаје већа подеротина. 
Нити се ново вино сипа у старе мехове, јер ће се стари мехови распући од врења новог вина, па ће вино истећи, а мехови пропасти. Него, ново вино се сипа у нове мехове, па се тако обоје сачувају.“ 
Док им је Исус то говорио, приступи му неки старешина, паде пред њим ничице и рече: „Моја ћерка је управо умрла. Но, ти дођи, стави своју руку на њу и она ће оживети.“ 
Исус устаде те пође за њим заједно са својим ученицима. 
Уто, нека жена која је дванаест година патила од крварења, приђе му с леђа и дотаче руб његове одеће. 
Говорила је у себи: „Ако дотакнем само његову одећу, оздравићу.“ 
Исус се окрете и угледавши је, рече: „Храбро, ћерко, твоја те је вера исцелила.“ Жена је тог часа била излечена. 
Када је Исус дошао у кућу оног старешине, угледао је погребне свираче и људе како наричу. 
Рекао им је: „Склоните се! Девојка није умрла, него спава.“ А они су му се подсмевали. 
Када је народ био истеран, Исус уђе унутра, узе девојку за руку и она устаде жива. 
То се прочуло по целом оном крају. 
Кад је Исус одлазио оданде, крену за њим два слепца. Викали су и говорили: „Сине Давидов, смилуј се на нас!“ 
Кад је ушао у кућу, слепци му приступе. Исус их упита: „Верујете ли да вас могу исцелити?“ „Да, Господе!“ – одговорише они. 
Онда је Исус дотакао њихове очи и рекао: „Нека вам буде по вашој вери.“ 
Тог часа су прогледали, а Исус им строго напомену: „Гледајте да нико не дозна за ово!“ 
А они, изашавши из куће, пронеше глас о њему по целом оном крају. 
Тек што су ова двојица изашла, кад ето, доведоше му човека који није могао да говори јер је био опседнут злим духом. 
Пошто је Исус истерао злог духа, неми човек је проговорио. Народ је остао у чуду говорећи: „Никада се тако нешто није догодило у Израиљу.“ 
Ипак, фарисеји рекоше: „Он уз помоћ главара злих духова истерује зле духове!“ 
Исус је пролазио кроз све градове и села. Поучавао је народ у њиховим синагогама, објављивао Радосну вест о Царству и лечио сваку болест и сваку немоћ. 
Кад је видео толики народ, сажалио се над њим, јер су били изнурени и ојађени као овце без пастира. 
Тада Исус рече својим ученицима: „Жетве је много, а мало радника. 
Стога се молите Господару жетве да пошаље раднике на своју жетву.“ 
