1. Књига Самуилова.
15.
Самуило рече Саулу: „Мене је Господ послао да те помажем за цара над његовим народом Израиљем. Зато послушај речи Господње: 
Говори Господ над војскама: ’Видео сам шта је Амалик учинио Израиљу, како му се испречио на путу кад је изашао из Египта. 
Зато навали на Амалика и изврши клето уништење над њим и над свим што му припада. Не штеди га, него истреби људе и жене, децу и дојенчад, волове и овце, камиле и магарце.’“ 
Тада је Саул окупио народ и избројио их у Телајиму. Било је две стотине хиљада пешака, а Јудејаца десет хиљада. 
Саул је дошао код амаличког града и у долини поставио заседу. 
Саул рече Кенејцима: „Идите, одвојте се од Амаличана да вас не истребим с њима, јер сте били наклоњени свим Израиљцима кад су изашли из Египта.“ Тако су се Кенејци одвојили од Амаличана. 
Саул је тукао Амалика од Евиле па до Сура, који је близу Египта. 
Агага, амаличког цара је ухватио живог, а сав народ је побио мачем, клетим уништењем. 
Ипак, Саул и народ су поштедели Агага, те најбоље овце, крупну стоку, угојену телад и јагњад и све што је ваљало. Над тим нису хтели да изврше клето уништење, већ само над оним што је било безвредно и рђаво. 
Тада је реч Господња дошла Самуилу: 
„Жао ми је што сам поставио Саула за цара, јер се окренуо од мене и није извршио моје заповести.“ Самуило је био љут, па је целе ноћи вапио Господу. 
Самуило је устао у рано јутро да се нађе са Саулом. Самуилу су јавили: „Саул је отишао у Кармил. Тамо је, ено, подигао себи споменик. Затим се окренуо и отишао доле у Галгал.“ 
Кад је Самуило дошао к Саулу, овај му рече: „Нека те Господ благослови! Извршио сам заповест Господњу!“ 
Самуило га упита: „Какво је онда ово блејање оваца што допире до мојих ушију, и мукање говеда које чујем?“ 
Саул одговори: „Дотерали су их од Амалика; народ је поштедео најбоље овце и говеда да их жртвује Господу, твоме Богу. Над осталим смо извршили клето уништење.“ 
Тада му Самуило рече: „Доста! Објавићу ти шта ми је Господ рекао ноћас.“ Саул му рече: „Говори!“ 
Самуило рече: „Колико год да си незнатан у својим очима, ниси ли ти глава Израиљевих племена? Господ те је помазао за цара над Израиљем. 
Господ те је послао на пут и рекао ти: ’Изврши клето уништење над оним грешницима, Амаличанима. Војуј против њих док их не истребиш.’ 
Зашто ниси послушао глас Господњи? Зашто си се бацио на плен и учинио што је зло у Господњим очима?“ 
Саул одговори Самуилу: „Ја сам послушао глас Господњи: отишао сам на пут на који ме је Господ послао: довео сам Агага, амаличког цара, и извршио клето уништење над Амаличанима. 
А народ је узео од плена, ситну и крупну стоку, првину од онога што је одређено за клето уништење, да се жртвује Господу, твоме Богу у Галгалу.“ 
Самуило на то рече: „Зар су Господу милије жртве свеспалнице и приноси него послушност Господњем гласу? Послушност је боља од жртве, и покорност је боља од овнујског сала. 
Непослушност је као грех врачања, а непокорност као злочин идолопоклонства. Ти си одбацио реч Господњу, и зато је Господ одбацио тебе као цара.“ 
Саул рече Самуилу: „Згрешио сам! Преступио сам Господњу заповест и твоје налоге, јер сам се уплашио народа и послушао њихов глас. 
Сада те молим, опрости ми мој грех, и врати се са мном да се поклоним Господу.“ 
Самуило одговори Саулу: „Нећу се вратити с тобом! Ти си одбацио реч Господњу и зато је Господ одбацио тебе као цара Израиљевог.“ 
Самуило се окренуо да иде, али је Саул зграбио руб његовог плашта, и руб се откинуо. 
Самуило му рече: „Данас је Господ откинуо од тебе Израиљево царство и дао га твоме ближњем који је бољи од тебе. 
А Он, Слава Израиљева, не лаже и не каје се, јер није човек да би се кајао.“ 
Саул рече на то: „Згрешио сам! Али молим те сад, укажи ми част пред старешинама мог народа и пред Израиљем, па се врати са мном да се поклоним Господу, твоме Богу.“ 
Тада се Самуило вратио са Саулом, а Саул се поклонио Господу. 
Самуило затим рече: „Доведите ми Агага, амаличког цара!“ Агаг је ведро дошао к њему мислећи: „Горчина смрти ме је заиста мимоишла.“ 
Али Самуило рече: „Као што је твој мач одузео децу женама, тако ће међу женама твоја мајка остати без деце.“ Тада је Самуило посекао Агага пред Господом у Галгалу. 
Затим је Самуило отишао у Раму, а Саул се вратио својој кући у Геву Саулову. 
Самуило није више видео Саула до дана своје смрти. Самуило је жалио за Саулом, јер се Господ покајао што је поставио Саула за цара над Израиљем. 
