Књига пророка Исаије.
32.
Ево, по правди царује цар, праведно владају владари. 
И сваки је као заветрина, те заклања од олује, и он је као потоци водени у сушној земљи, као хладовина иза велике стене у жедној пустињи. 
И очи оних који виде неће више бити замућене, и уши оних који чују слушаће пажљиво, 
и срце брзоплетих схватиће знање, и муцавци ће пожурити да говоре разговетно. 
Покварењака више неће звати племићем, варалицу више неће сматрати угледним. 
Наиме, безумник говори безумно, и срце његово смишља безакоње, да почини злодела, да о Господу охоло говори, да гладнога остави празна желуца, да жедноме ускрати пиће. 
И варалица је наоружан злобом; он сплетке смишља да упропасти понизне речима лажљивим, и сиромаха кад тражи право. 
А племић смишља племенитости, и он племенитости остварује. 
Устајте, жене лакомислене, почујте глас мој; ћерке лаковерне, послушајте беседу моју. 
Кроз годину и нешто дана дрхтаћете, лаковерне, јер пропада берба, не долази жетва. 
Стрепите, лакомислене! Дрхћите, лаковерне! Свуците се и разголитите се, и опашите се по бедрима. 
Ударајте се у груди и наричите за пољима љупким, за виноградима родним. 
Над тлом народа мога трње бодљикаво ће расти, као и над свим домовима веселим, насељем раздраганим. 
Јер двор је напуштен, град бучни запуштен. Уместо насипа и куле биће пећина довека, уживање за дивље магарце, пашњак за стада. 
Док се на нас не излије Дух с висина, те претвори пустињу у воћњак, а воћњак ће се рачунати као шума. 
Тад ће у пустињи становати право, а у воћњаку боравити праведност. 
Из праведности ће се мир родити, а праведности ће на служби бити поуздање и спокојство довека. 
Мој ће народ тада боравити у зградама мирним, и у становима безбедним, и у почивалиштима поузданим, 
иако ће шума бити оборена и град ниско спуштен. 
Благо вама, сејете поред свих вода, пуштате волове и магарце. 
