1. Књига дневника.
14.
А Хирам, тирски цар, је послао Давиду гласнике и кедровог дрвета, зидаре и дрводеље, да му саграде дворац. 
Тада је Давид увидео да га је Господ поставио за цара над Израиљем и да је високо уздигао његово царство ради свог народа Израиља. 
Давид је узео себи још жена у Јерусалиму, које су родиле Давиду још синова и ћерки. 
Ово су имена оних који су му се родили у Јерусалиму: Самуја, Совав, Натан, Соломон, 
Јевар, Елисуја, Елфалет, 
Нога, Нефег, Јафија, 
Елисама, Велијада и Елифелет. 
Кад су Филистејци чули да је Давид помазан за цара над Израиљем, сви су кренули горе да траже Давида. Али Давид је то чуо, па је изашао пред њих. 
Филистејци дођу и изврше напад у рефаимској долини. 
Тада Давид запита Бога: „Да ли да нападнем Филистејце? Хоћеш ли их предати у моје руке?“ Господ одговори Давиду: „Нападни их, јер ћу их предати у твоје руке.“ 
Давид дође у Вал-Фаресим и порази их тамо. Тада је рекао: „Бог је продро кроз моје непријатеље мојом руком, као што продире вода.“ Зато се то место прозвало Вал-Фаресим. 
Филистејци су тамо оставили своје богове, а Давид је заповедио да их спале. 
Али Филистејци поново изврше напад у долини. 
Давид упита Бога, и он му одговори: „Не иди горе, него иди около, иза њих и навали на њих код балзамових стабала. 
Кад зачујеш звук корака с врха балзамових стабала, крени у битку, јер ће Бог изаћи пред тобом да удари на филистејски табор.“ 
Давид учини како му је Бог заповедио, и потуче филистејски табор од Гаваона до Гезера. 
Тако се Давидово име прочуло по свој земљи, а Господ је унео страх међу све народе. 
