Књига пророка Исаије.
61.
Дух је Господњи нада мном; он ме је помазао, да јавим Радосну вест понизнима. Послао ме је да превијем у срцу сломљене, да најавим слободу заробљеницима, утамниченима да ће им престати сужањство; 
да од Господа најавим годину помиловања, и од Бога нашега дан освете; да утешим све ожалошћене, 
да усправим ожалошћене на Сиону, да им дам накит уместо пепела, уље за весеље уместо жалости, одећу за похвалу уместо духа тужнога; и њих ће звати: ’Храстови правдини, Засад Господње славности’. 
И саградиће древне развалине, и подићи места похарана, и обновиће градове, пустошене од колена до колена. 
И туђинци ће стајати и стада ваша напасати, и синови странаца биће ратари ваши и виноградари ваши. 
А ви ћете се звати: ’Свештеници Господњи’. Говориће вам се: ’Служитељи Бога нашега’. Јешћете благо туђинских народа и загосподарићете славом њиховом. 
Уместо вашег двоструког ниподаштавања и срамоте, одредиће им се да се веселе за вас, који ћете у њиховој земљи наследити двоструко, којима ће бити радост вечна. 
Јер ја, Господ, волим право, мрзим грабеж уз жртву свеспалницу, а даћу им плату одистинску, и склопићу с њима савез вечни. 
И знаће се међу пуцима потомство њихово, усред народа нараштаји њихови. Сви који их виде схватиће да су они потомство што га је благословио Господ.“ 
Усхићен сам врло у Господу, кличе душа моја у Богу моме, јер ме је оденуо хаљином спасења, огрнуо ме је плаштом праведности, као женик кад на себе венац стави и невеста кад се накитом украси. 
Јер као што земља истерује клице своје, и као што семе у врту клија, тако ће Господар Господ учинити да проклија правда и похвала пред свим пуцима. 
