5. Мојсијева.
9.
Слушај, Израиљу! Данас прелазиш Јордан да уђеш и овладаш народима већим и бројнијим од тебе, и огромним градовима опасаним до небеса. 
Ту живе Енаковци, народ велики и високог раста, за који знаш и о коме си слушао: ’Ко ће се супротставити Енаковцима?’ 
Знај данас да Господ, Бог твој, иде испред тебе као огањ прождирући. Он ће их истребити и покорити пред тобом, а ти ћеш их истерати и брзо их истребити, као што ти је рекао Господ. 
Немој рећи у своме срцу кад их Господ, Бог твој, потера пред тобом: ’Господ ме је због моје праведности увео да заузмем ову земљу.’ Напротив, Господ их тера испред тебе због опакости тих народа. 
Не, није због праведности и честитости твога срца то што идеш да запоседнеш ту земљу; Господ, Бог твој, тера пред тобом те народе због њихове опакости, као и да испуни обећање којим се заклео твојим оцима, Аврахаму, Исаку и Јакову. 
Знај и то да ти Господ, Бог твој, не даје да запоседнеш ову добру земљу због твоје праведности; ти си, наиме, народ тврдоврат. 
Сећај се и не заборављај како си у пустињи изазивао Господа, Бога свога, бунећи се против Господа, од дана када си изашао из Египта, па све док нисте стигли овде. 
На Хориву сте изазивали Господа, да се он толико разгневио на вас да је хтео да вас истреби. 
А кад сам се попео на Хорив да узмем камене плоче, плоче савеза који је Господ склопио са вама, остао сам на гори четрдесет дана и четрдесет ноћи, током којих нисам јео хлеба ни пио воде. 
Тада ми је Господ дао две камене плоче, написане Божијим прстом. На њима су биле све речи које вам је на гори саопштио Господ на дан збора. 
Када се навршило четрдесет дана и четрдесет ноћи, Господ ми је дао две камене плоче, плоче савеза. 
Тада ми је Господ рекао: ’Устани и брзо сиђи с ове горе, јер се покварио народ који си извео из Египта. Брзо су скренули с пута на који сам их упутио; направили су себи ливеног идола.’ 
Господ ми рече: ’Видео сам да је овај народ, народ тврдоврат. 
А сада ме пусти да их истребим и да им затрем име под небом, а од тебе ћу учинити народ моћнији и бројнији од њих.’ 
Окренуо сам се и сишао с горе, док је гора пламтела огњем. У рукама сам држао две камене плоче савеза. 
Ту сам видео да сте згрешили Господу, Богу своме, начинивши себи ливено теле. Брзо сте скренули с пута на који вас је Господ упутио. 
Тада сам дохватио оне камене плоче, бацио их из својих руку и на ваше очи их разбио. 
Онда сам пао ничице пред Господом лежећи четрдесет дана и четрдесет ноћи, као први пут. Хлеба нисам јео, нити сам пио воде, због свег греха који сте починили; чинили сте што је зло у његовим очима и тиме изазвали Господа на гнев. 
Наиме, уплашио сам се гнева и срџбе којим се Господ ражестио на вас, да вас истреби. Ипак, Господ ме је послушао и овај пут. 
Господ се веома разгневио и на Арона, па је хтео и њега да истреби. Тада сам молио Господа и за њега. 
А ваш грех, ваше ливено теле, сам узео и спалио у ватри. Затим сам га изломио и измрвио све док од њега није остао само прах. Прах сам бацио у поток који тече с горе. 
Господа сте гневили и у Тавери, Маси и Киврот-Атави. 
Када вас је Господ послао из Кадис-Варније, рекао је: ’Попните се и освојите земљу коју сам вам дао.’ Али ви сте се побунили против наредбе Господа, Бога свога; нисте му поверовали, нити сте га послушали. 
Бунили сте се против Господа одкад вас познајем. 
Пао сам ничице пред Господом и лежао тамо четрдесет дана и четрдесет ноћи, јер је Господ рекао да ће вас истребити. 
Тада сам молио Господа: ’Господе, Боже, не уништавај народ свој, баштину своју, коју си откупио својим величанством и извео из Египта својом силном руком. 
Сети се твојих слугу: Аврахама, Исака и Јакова; не обазири се на тврдоглавост овог народа, на његову опакост и грех, 
да се не би говорило у земљи из које си нас извео: „Господ није могао да их доведе у земљу коју им је обећао. Он их је из мржње извео, како би их побио у пустињи.“ 
А они су твој народ, твоја баштина, коју си извео својом великом силом и испруженом мишицом.’ 
