1. Мојсијева.
11.
У оно време је сва земља имала исти језик и исте речи. 
Но, селећи се на исток, људи наиђу на долину у земљи Сенар, и ту се настане. 
Тада рекоше један другоме: „Хајде да правимо опеке и да их ваљано испечемо!“ Опеке су им биле уместо камена, а смола им је служила уместо малтера. 
Затим рекоше: „Хајде да саградимо себи град и кулу с врхом до небеса. Стецимо тиме себи углед, да се не бисмо расејали по земљи.“ 
Тада је Господ сишао да види град и кулу што су људи градили. 
Господ рече: „Пошто су они један народ и сви имају исти језик, онда је ово тек почетак њиховог деловања. Зато им сад ништа неће бити неоствариво што год да науме. 
Хајде да сиђемо и побркамо им језик, да не разумеју шта говоре један другоме!“ 
Тако их је Господ одатле расуо по целој земљи, те су престали да граде град. 
Зато му је име Вавилон, јер је тамо Господ побркао језик целој земљи, и одатле расуо људе по целој земљи. 
Ово је Симов родослов: Две године после потопа, кад је Симу било стотину година, родио му се Арфаксад. 
Након што му се родио Арфаксад, Сим је живео још пет стотина година, те му се родило још синова и ћерки. 
Кад је Арфаксаду било тридесет пет година, родио му се Сала. 
Након Салиног рођења, Арфаксад је живео још четири стотине три године, те му се родило још синова и ћерки. 
Сали је било тридесет година кад му се родио Евер. 
После Еверовог рођења, Сала је живео још четири стотине три године, те му се родило још синова и ћерки. 
Кад су Еверу биле тридесет четири године, родио му се Фалек. 
Након Фалековог рођења, Евер је живео још четири стотине тридесет година, те му се родило још синова и ћерки. 
Кад је Фалеку било тридесет година, родио му се Рагав. 
После Рагавовог рођења, Фалек је живео још две стотина девет година, те му се родило још синова и ћерки. 
Кад су Рагаву биле тридесет две године, родио му се Серух. 
После Серуховог рођења, Рагав је живео још две стотине седам година, те му се родило још синова и ћерки. 
Кад је Серуху било тридесет година, родио му се Нахор. 
Након Нахоровог рођења, Серух је живео још две стотине година, те му се родило још синова и ћерки. 
Кад је Нахору било двадесет девет година, родио му се Тара. 
Након Тариног рођења, Нахор је живео још стотину и деветнаест година, те му се родило још синова и ћерки. 
Кад је Тари било седамдесет година, родили су му се Аврам, Нахор и Аран. 
Ово је Тарин родослов: Тари су се родили Аврам, Нахор и Аран. Арану се родио Лот. 
Аран је умро пре свога оца Таре у свом родном крају у Уру Халдејском. 
Аврам и Нахор су се оженили. Аврамовој жени је било име Сараја, а Нахоровој Мелха; ова је била ћерка Арана, који је такође био отац Јеске. 
Међутим, Сараја је била нероткиња, није имала деце. 
Тара поведе свога сина Аврама, свога унука Лота, Арановог сина, своју снаху Сарају, жену свога сина Аврама, па се с њима запути из Ура Халдејскога у Ханан. Тако дођу до Харана и тамо се настане. 
Тара је живео две стотине пет година. Умро је у Харану. 
