Књига пророка Исаије.
14.
Та, смиловаће се Господ Јакову, и опет ће изабрати Израиља; и даће им да се одморе на свом тлу. Па ће им се придружити дошљак и прикључиће се племенима Јаковљевим. 
И узеће их народи и одвешће их у њихов крај, а потомство Израиљево њих ће населити на Господњем тлу, као робове и слушкиње. И заробиће оне који су њих заробљавали, и биће господари над својим тлачитељима. 
И биће оног дана: Господ ће ти дати починак од напора твојих и од невоља твојих и робовања тешког, чиме су те били тлачили. 
Тад ћеш саставити изреку против вавилонског цара, ти ћеш говорити: Како нестаде тлачитељ! Како нестаде мучилиште! 
Господ је сломио палицу опаких и жезло владарско 
што је бесно тукло народе ударцима што не престајаху, што је гневно потчињавало пуке, немилице их прогонило. 
Сва земља се одмара, почива, пролама се клицање. 
Над тобом се радују чемпреси и кедри ливански: „Од како си пао, не долазе на нас дрвосече.“ 
Доле се због тебе Свет мртвих усколебао, када дођеш, да те он поздрави; зато он буди преминуле, све моћнике земаљске; са својих престола устају сви цареви разних народности. 
Сви ти они казују и говоре: „Ти си онемоћао као и ми што смо. Ти си нама сличан постао.“ 
Охолост се твоја у Свет мртвих сруши, бука твојих лаута; под тобом је лежај трулежи, а над тобом покривач од црва. 
Како паде са небеса, Светлоношо, сине Зорин? Оборен си ти на земљу, разоритељ над пуцима. 
А у свом си срцу говорио: „Попећу се на небеса, изнад звезда Божијих. Престо свој ћу подићи и сешћу на гори саборној, на ивицама севера. 
Узнећу се на висине над облацима, изједначићу се са Свевишњим.“ 
А ти си у Свет мртвих бачен, у дубине бездана. 
Који те виде, они те посматрају, и о теби размишљају: „Је ли то тај човек који је земљу тресао, царства дрмао; 
који је васељену у пустињу претварао и њене градове рушио; који затворенике своје кући није пуштао?“ 
Цареви разних народа сви почивају у части, сваки је у својој гробници; 
а ти си избачен из гроба свог као неки изданак одурни, покривен си покланима, мачем прободенима, на плоче од раке побацанима, као изгажена лешина. 
Ни твој погреб неће бити као што је погреб њихов, зато што си своју земљу разорио, зато што си свој народ поклао. Нека се никад више потомство зликовачко не помиње. 
Спремите покољ потомцима због кривице њихових отаца, да се више не подижу, да свет освајају, те ће сва васељена бити покривена градовима. 
„Устаћу на њих – говори Господ над војскама – и затрћу Вавилону име и остатак и род и пород – говори Господ. 
Па ћу њега у посед предати јежевима и мочварама. Почистићу га метлом-затиралицом – говори Господ над војскама.“ 
Заклео се Господ над војскама говорећи: „Што замислих, то се има збити, што наумих, то ће се догодити. 
Скршићу Асирца на мојој земљи, изгазићу на мојим горама. Њен ће јарам са њих пасти; њено бреме са њихових плећа.“ 
Таква је одлука донесена против читаве земље; таква је рука испружена против свих народности. 
А кад Господ над војскама одлучи, ко ће се успротивити? Кад он руку испружи, ко ће је одвратити? 
Године кад је умро цар Ахаз било је ово пророштво: 
Не радуј се, Филистејо цела, што се сломи штап што те удара, јер ће отровница изаћи из змијског клупка и она ће излећи змаја крилатога. 
И напасаће се првенци убогих, и у спокојству почиваће сиромаси; а твој род ћу поморити глађу, и побићу што од тебе остане. 
Кукајте, вратнице! Запомажи, граде! Стрепи, сва филистејска земљо! Јер најезда са севера долази, и чете њезине нико не напушта! 
Шта ће се тада одговорити гласницима било кога пука? „Господ је основао Сион, и у њему ће бити заштићени сиромаси из његова народа.“ 
