Књига пророка Јеремије.
21.
Ово је реч која је дошла Јеремији од Господа, када му је цар Седекија послао Малхијиног сина Пасхора и свештеника Софонију, Масијиног сина, с поруком: 
„Молимо те, питај Господа за нас! Вавилонски цар Навуходоносор ратује против нас, па да нам можда Господ учини једно од својих чудеса, да овај оде од нас.“ 
Јеремија им је одговорио: „Ово реците Седекији: 
’Овако каже Господ, Бог Израиља: ево, то оружје ратно што ти је у рукама – то с којим се бориш против вавилонског цара и Халдејаца који те опкољавају око зидина – ја повлачим и окупљам насред града овог. 
И ја ћу да се борим против вас руком испруженом, руком моћном, у великом гневу, јарости и срдњи. 
Побићу становнике овог града, и људе и животиње. Помреће од велике заразе. 
А после тога – говори Господ – даћу Седекију, цара Јудиног, његове слуге, народ и оне који преостану у граду од заразе, мача и глади, у руке вавилонског цара Навуходоносора и у руке оних који им раде о глави. Он ће их побити мачем и неће их поштедети, неће им се смиловати и сажалити.’ 
Реци овом народу: ’Овако каже Господ: ево, стављам пред тебе пут живота и пут смрти. 
Ко год остане у овом граду умреће од мача, глади и помора. Ко год оде и преда се Халдејцима што вас опседају, преживеће и плен ће му бити тек то што је жив. 
Јер сам окренуо своје лице на град овај да му се зло, а не добро деси – говори Господ. Биће предан у руке вавилонског цара и он ће га у ватри спалити!’ 
А ево Господње речи и за дом Јудиног цара: 
Доме Давидов, овако каже Господ: ’По правди судите сваки дан, од тлачитеља избављајте покраденог, да се не би због ваших злих дела као ватра обрушио мој гнев и распламтео се, а никог нема да гаси. 
Ево, долазим на тебе, који у долини пребиваш као стена на висоравни – говори Господ – на вас што кажете: Ма ко ће на нас да удари и ко ће да дође у наше уточиште? 
Судићу вам према плоду ваших дела – говори Господ – шуму ћу му упалити да пламен прогута све унаоколо.’“ 
