1. Коринћанима.
7.
А сада о ономе што сте ми писали: „Добро је за човека да не ступа у односе са женом.“ 
Ипак, да би се избегао блуд, сваки човек нека има односе са својом женом, и свака жена нека има односе са својим мужем. 
Нека муж одржава брачне односе са женом, а тако и жена са својим мужем. 
Жена нема власт над својим телом, него муж, као што ни муж нема власт над својим телом, него жена. 
Не лишавајте се брачних односа, осим по договору, и то на неко време, да бисте могли да се посветите молитви. Након тога се вратите брачним односима, да вас Сатана не искуша због ваше неуздржљивости. 
Ово што кажем није заповест, него допуштење. 
Ја бих хтео да сви људи буду као ја. Ипак, свако има свој дар од Бога, један овакав, други онакав. 
А неожењенима и удовицама кажем: добро је ако остану безбрачни као ја. 
Али ако не могу да се уздржавају, нека ступе у брак, јер је боље ступити у брак, него изгарати од страсти. 
А онима у браку дајем заповест која не долази од мене, него од Господа: жена да се не разводи од свога мужа. 
А ако се већ и разведе, нека се не удаје поново, или нека се врати своме мужу. Такође ни муж нека се не разводи од своје жене. 
А осталима кажем ја, а не Господ. Ако верујући има жену која не верује, а пристаје да живи са њим, нека се не разводи од ње. 
Исто тако, ако жена има мужа који не верује, нека се не разводи од њега. 
Јер, муж који не верује посвећен је преко своје жене која верује, а тако је и жена која не верује посвећена преко свога мужа који верује. Деца би, иначе, била као неверничка деца, а овако су посвећена. 
А ако неверујући супружник хоће да се разведе, нека се разведе. У том случају, муж који верује или жена која верује нису обавезни да остану у браку. Бог нас је, наиме, позвао да живимо у миру. 
Ко зна, жено, нећеш ли спасти мужа, или ко зна, мужу, нећеш ли спасти жену? 
Било како било, нека свако живи у складу с приликама које му је Господ доделио, односно на које вас је он позвао. Ово упутство дајем свим црквама. 
Ако је неко био обрезан пре него што га је Бог позвао, нека не прикрива трагове обрезања. Тако и човек који није био обрезан пре него што га је Бог позвао, нека се не обрезује. 
Да ли је човек обрезан или необрезан, не игра никакву улогу. Важно је само држати се Божијих заповести. 
Нека свако остане у приликама у којима га је Божији позив затекао. 
Јеси ли роб? Нека те то не брине. Али, ако можеш да постанеш слободан, искористи прилику. 
Јер, кога је Господ позвао када је био роб, тог је Господ учинио слободним. А онај кога је Господ позвао као слободнога, роб је Христов. 
Скупо сте откупљени; не будите робови људима. 
Браћо, нека свако остане пред Богом у приликама у којима га је Божији позив затекао. 
А за неудате девојке немам никакву заповест од Господа. Ипак, дајем своје мишљење као човек кога је Бог, по своме милосрђу, учинио вредним поверења. 
Мислим да је због садашње невоље боље за човека да остане у приликама у којима се налази. 
Ако имаш жену, не разводи се од ње. Ако немаш жену, не тражи је. 
Но, ако се и ожениш, не чиниш грех, а тако и девојка ако се уда, не чини грех. Ипак, они који ступају у брак искусиће невоље овоземаљског живота, а ја желим да вас поштедим тога. 
Оно што хоћу да кажем, браћо, је ово: одређено време се примакло; од сада они који имају жену, нека живе као да је немају; 
они који тугују, као да не тугују, они који се радују, као да се не радују, и они који купују, као да немају ништа, 
и који послују у свету, као да не послују. Јер пролази облик овога света. 
Хтео бих, наиме, да сте лишени брига. Безбрачни се брине за Господње ствари, то јест, како да угоди Господу. 
А онај који је у браку брине се за овоземаљске ствари, наиме, како да угоди својој жени, 
те је подељен у себи. А неудата жена или девојка брине се за Господње ствари, да буде посвећена и телом и духом. Удата жена, пак, брине се за овоземаљске ствари, наиме, како да угоди своме мужу. 
Говорим ово за ваше добро. Не желим тиме да вам поставим ограничења, него да вас упутим на честиту и несметану преданост Господу. 
Ако неко мисли да неприлично поступа према девојци за коју је верен, те ако она залази у године, а и он осећа да треба да се жени, нека учини по својој вољи; не чини никакав грех. Нека ступе у брак. 
Али ко чврсто остане при својој одлуци и нема потребе, него влада својом вољом, те је решио у свом срцу да не жени своју вереницу, добро чини. 
Тако, онај који ожени своју вереницу, чини добро; а онај који је не ожени, чини боље. 
Жена је везана док год је њен муж жив. Ако јој муж умре, слободна је да се уда за кога хоће, али само за оног који је у Господу. 
Ипак, по мом мишљењу, блаженија је ако се не уда. Уосталом, мислим да и ја имам Божијега Духа. 
