\NormalFont\ShortTitle{Књига пророка Јоне}

{\MT Књига пророка Јоне



\par }\ChapOne{1}{\SH Јона бежи од Бога
\par }
{\PP \VerseOne{1}Реч Господња дође Јони, сину Амитајеву:

\VS{2}„Устани и иди у Ниниву, онај велики град, и проповедај против њега, јер се њихова злоба попела до мене.“


\par }{\PP \VS{3}Међутим, Јона устане и побегне од Господа у Тарсис. Дошавши у Јопу, нашао је лађу која је ишла у Тарсис. Платио је возарину и укрцао се у њу да са њима оде у Тарсис и да побегне од Господа.

\VS{4}Али Господ подиже велики ветар. Настала је велика бура на мору, па је изгледало да ће се лађа разбити.

\VS{5}Уплашивши се, морнари су почели да призивају сваки свог бога и да избацују у море товар што је био у лађи, да је олакшају.

\par }{\PP А Јона је сишао под палубу, легао и заспао тврдим сном.

\VS{6}Капетан лађе дође к њему и рече му: „Како можеш да спаваш?! Дижи се и призивај свога Бога! Можда ће се Бог обазрети на нас, те нећемо пропасти.“


\par }{\PP \VS{7}Тада људи рекоше један другоме: „Хајде да бацимо жреб да видимо због кога нас је снашло ово зло.“ Бацили су жреб и жреб је пао на Јону.

\VS{8}Они су га упитали: „Реци нам, зашто нас је снашло ово зло? Каквим се послом бавиш? Одакле долазиш? Која је твоја земља, и ком народу припадаш?“

\VS{9}Јона им одговори: „Ја сам Јеврејин и бојим се Господа, Бога небеског, који је створио море и земљу.“

\VS{10}Људе је обузео велики страх. Питали су га: „Шта си урадио?“ Знали су да бежи од Господа, јер им је сам рекао.

\VS{11}Онда су га упитали: „Шта да учинимо с тобом да нам се море смири?“ Море је, наиме, почело све више да бесни.


\par }{\PP \VS{12}Он им одговори: „Подигните ме и баците ме у море и море ће вам се умирити, јер знам да вас је ово велико невреме снашло због мене.“

\VS{13}Но, људи су почели да веслају како би се домогли обале, али нису могли, јер се море још јаче дизало на њих.

\VS{14}Тада су призвали Господа говорећи: „Не дај, Господе, да пропаднемо због живота овог човека! Не свали на нас крв невиног човека, јер ти, Господе, чиниш како хоћеш.“

\VS{15}Подигли су Јону, и бацили га у море; и море је престало да бесни.

\VS{16}На то је људе обузео велики страх од Господа, па су принели жртву Господу и учинили завете.




\par }\Chap{2}{\SH Бог шаље рибу да прогута Јону
\par }
{\PP \VerseOne{1}Али Господ посла велику рибу да прогута Јону. Јона је био у утроби рибе три дана и три ноћи.


\par }{\PP \VS{2}Тада се Јона помолио Господу, своме Богу, из утробе рибе.


\par }{\SH Јонина молитва
\par }
{\PP \VS{3}Рекао је:

\par }{\Q „Из невоље своје призвах Господа

\par }{\QB и он ми је одговорио,

\par }{\Q из утробе Света мртвих\FTNT{*}{{\FR 2:3 }{\FT{У изворном тексту
{\TL{Шеол}}, или
}}{\FQA{подземље}}{\FT{, где пребивају душе умрлих.}}} завапих,

\par }{\QB и ти си чуо глас мој.


\par }{\Q \VS{4}Ти си ме бацио у дубине,

\par }{\QB у средиште мора,

\par }{\Q бујица ме опколила,

\par }{\QB сви таласи твоји и вртлози преплавише ме.


\par }{\Q \VS{5}Помислих: ’Отеран сам од твојих очију,

\par }{\QB но, опет ћу свети Дом твој гледати.’


\par }{\Q \VS{6}Воде ми дођоше до грла,

\par }{\QB бездан ме је окружио,

\par }{\QB траве ми се око главе сплетоше,


\par }{\Q \VS{7}спустих се до темеља горских,

\par }{\QB заувек се браве земаљске склопише нада мном,

\par }{\Q али ти си подигао из јаме живот мој,

\par }{\QB Господе, Боже мој.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{8}Кад ми живот на измаку беше,

\par }{\QB сетих се Господа,

\par }{\Q и молитва ми допре до Господа,

\par }{\QB до светога Дома твојега.


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{9}Они што се држе ништавних идола,

\par }{\QB милост Божију себи ускраћују.


\par }{\Q \VS{10}Гласом хвалоспевним

\par }{\QB жртву ћу ти принети,

\par }{\Q што заветовах, то ћу извршити.

\par }{\QB Спасење је од Господа!“


\par }{\PP \VS{11}Тада је Господ заповедио риби, те је она избацила Јону на копно.




\par }\Chap{3}{\SH Покајање становника Ниниве
\par }
{\PP \VerseOne{1}Реч Господња по други пут дође Јони:

\VS{2}„Устани и иди у Ниниву, тај велики град и проповедај му оно што ти ја кажем.“


\par }{\PP \VS{3}Јона устане и оде у Ниниву по речи Господњој. А Нинива је била велики град пред Богом, три дана хода.

\VS{4}Кад је ушао у град, Јона је ишао само дан хода проповедајући: „Још четрдесет дана и Нинива ће бити уништена.“

\VS{5}Нинивљани су поверовали Богу; прогласили су пост, па су се, од највећег до најмањег, обукли у кострет.


\par }{\PP \VS{6}Кад је вест дошла до цара, он је устао са свог престола, скинуо своје рухо, ставио на себе кострет и сео у пепео.

\VS{7}Онда је заповедио да вичу по Ниниви:

\par }{\PMO „По налогу цара и његових великаша:

\par }{\BB \par }
{\PM ’Ни човек ни стока, било крупна или ситна, не сме ништа окусити! Нека не пасу и не пију воду.

\VS{8}Нека се и стока и људи покрију кострећу, и нека из све снаге призивају Бога. Нека се свако одврати од свога злог пута и од насиља које је чинио.

\VS{9}Ко зна? Можда ће се Бог одвратити и милостиво одустати од свог љутог гнева, па не изгинемо.’“


\par }{\PP \VS{10}Бог је видео њихова дела, како су се одвратили од својих злих путева, па је одустао од несреће, коју је рекао да ће извршити над њима. И тако је није извршио.




\par }\Chap{4}{\SH Јонин гнев и Божија поука
\par }
{\PP \VerseOne{1}Тада се Јона веома озловољио и наљутио.

\VS{2}Јона се помолио Господу: „О, Господе! Нисам ли ја баш ово рекао док сам био у својој земљи? Ја сам и побегао у Тарсис, зато што сам знао да си ти Бог милосрдан и милостив, спор на срџбу, богат милосрђем, и да се сажалиш над несрећом.

\VS{3}Зато, Господе, узми сада мој живот, јер је боље да умрем него да живим.“

\VS{4}Господ рече: „Љутиш ли се с правом?“


\par }{\PP \VS{5}Јона изађе из града и настани се источно од града. Тамо је начинио себи колибу и сео у њу, у хлад, да види шта ће Господ учинити с градом.

\VS{6}А Господ Бог учини да израсте бршљан над Јоном, да пружа сенку над његовом главом, да оконча његову зловољу. Јона се веома обрадовао због бршљана.

\VS{7}Али сутрадан, у зору, Бог заповеди црву да подгризе бршљан, тако да је бршљан увенуо.

\VS{8}Кад је грануло сунце, Бог је учинио да дуне ветар с истока; сунце је пекло Јонину главу, па је смалаксао. Желећи да умре, рекао је: „Боље да умрем, него да живим.“


\par }{\PP \VS{9}Бог упита Јону: „Гневиш ли се с правом због бршљана?“ Он одговори: „Да, с правом сам љут насмрт.“

\VS{10}Господ му рече: „Теби је жао бршљана око кога се ниси трудио, и кога ниси узгојио; једне ноћи је никнуо, а друге ноћи је увенуо.

\VS{11}А мени да не буде жао Ниниве, великог града у коме има више од стотину двадесет хиљада људи, који не знају шта је десно а шта лево, и много стоке?“

\par }