5
Deset zapovesti
1 Mojsije pozva sve Izrailjce i reče im: „Poslušaj, o Izrailju, sve propise i odredbe koje vam danas govorim na vaše uši! Naučite da ih držite, kako biste ih vršili. 2 Gospod, Bog naš, je sa nama sklopio savez na Horivu. 3 Gospod nije sklopio ovaj savez s vašim ocima, nego s nama svima koji smo ovde danas živi. 4 Gospod je s vama govorio licem u lice na gori usred ognja. 5 U ono vreme sam stajao između Gospoda i vas da vam objavim reč Gospodnju, jer ste se uplašili od ognja, te se niste popeli na goru. On je rekao:
6 ’Ja sam Gospod, Bog tvoj, koji sam te izveo iz zemlje egipatske, iz kuće ropstva.
7 Nemoj imati druge bogove osim mene.
8 Ne pravi sebi idola, ni obličja od bilo čega što je gore na nebesima, ili dole na zemlji, ili u vodi pod zemljom. 9 Ne klanjaj im se, niti im služi. Jer sam ja, Gospod, tvoj Bog, ljubomorni Bog, koji kažnjava decu zbog krivice njihovih otaca, do trećeg i četvrtog kolena – onih koji me mrze, 10 ali iskazujem milost hiljadama koji me ljube i vrše moje zapovesti.
11 Ne uzimaj uzalud ime Gospoda, Boga svoga, jer neće pred Gospodom biti bez krivice onaj koji uzalud izgovara njegovo ime.
12 Drži dan subotnji, i posvećuj ga kako ti je zapovedio Gospod, Bog tvoj. 13 Šest dana radi i obavljaj sve svoje poslove. 14 A sedmi dan je subota Gospodu, tvome Bogu. Ne radi nikakva posla, ni ti, ni tvoji sinovi i ćerke, ni tvoje sluge i sluškinje, ni tvoj vo, ni tvoj magarac, niti išta od tvoje stoke, ni stranac koji živi u tvojim gradovima, da bi se i tvoj sluga i tvoja sluškinja odmorili, kao ti. 15 Seti se da si bio rob u Egiptu i da te je Gospod, Bog tvoj, izveo odande snažnom rukom i ispruženom mišicom. Zato ti je Gospod, Bog tvoj, zapovedio da vršiš dan subotnji.
16 Poštuj svoga oca i svoju majku, kao što ti je zapovedio Gospod, Bog tvoj, da bi ti se produžili dani, i da bi ti bilo dobro na zemlji koju ti daje Gospod, Bog tvoj.
17 Ne ubij!
18 Ne čini preljube!
19 Ne kradi!
20 Ne svedoči lažno protiv bližnjega svoga!
21 Ne poželi ženu bližnjega svoga. Ne priželjkuj kuću bližnjega svoga, ni polje njegovo, ni slugu njegovog, ni sluškinju njegovu, ni vola njegovog, ni magarca njegovog, niti išta što pripada tvome bližnjemu.’
22 Gospod nije ništa dodavao rečima koje je gromkim glasom saopštio celoj tvojoj zajednici na gori iz ognja, oblaka i guste tame. Upisao ih je na dve kamene ploče i predao mi ih.
23 Kada ste čuli glas iz tame, dok je gora plamtela u ognju, pristupili ste mi sa svim glavarima vaših plemena i starešinama. 24 Tada ste rekli: ’Evo, Gospod, Bog naš, pokazao nam je svoju slavu i svoje veličanstvo, te smo čuli njegov glas iz ognja. Danas smo videli da čovek može da ostane u životu iako mu Bog govori. 25 Zašto sad da umremo? Naime, proždraće nas ovaj veliki oganj, pa ćemo umreti ako nastavimo da slušamo glas Gospoda, Boga našega. 26 Jer, postoji li iko ko je čuo glas živoga Boga da govori usred ognja, kao mi, i ostao u životu? 27 Ti pristupi i slušaj sve što kaže Gospod, Bog naš. Sve što ti saopšti Gospod, Bog naš, ti prenesi nama, a mi ćemo to poslušati i izvršiti.’
28 Gospod je čuo što ste mi rekli, pa mi je rekao: ’Poslušaću reči koje ti je ovaj narod uputio. Dobro je sve što su rekli. 29 O, kad bi se samo u srcu bojali mene i stalno se držali mojih zapovesti, da bi doveka bilo dobro njima i njihovoj deci!
30 Idi i reci im neka se vrate u svoje šatore. 31 A ti ostani ovde sa mnom i ja ću ti reći sve zapovesti, propise i odredbe koje ćeš ih naučiti da vrše u zemlji koju im dajem u posed.’
32 Zato pazite da ih vršite, baš kao što vam je zapovedio Gospod, Bog vaš. Ne odstupajte od njih ni levo ni desno! 33 U potpunosti se držite puta koji vam je odredio Gospod, Bog vaš, da bi ostali u životu, da bi vam bilo dobro i da bi dugo proživeli u zemlji koju ćete zaposesti.