Psalam 95
1 Dođite! Kličimo Gospodu!
Uskliknimo Steni našega spasenja!
2 Dođimo pred njega s pohvalama,
u pesmama kličimo mu!
3 Jer Gospod je velik Bog,
car je velik nad svim bogovima.
4 U njegovoj su ruci dubine zemaljske,
njegovi su vrhovi planina.
5 Njegovo je more, on ga je stvorio;
ruke su mu kopno načinile.
6 Dođite da ničice popadamo!
Hajde da se poklonimo i kleknemo
pred Gospodom, Sazdateljem našim!
7 Jer on je naš Bog,
a mi narod njegove ispaše,
stado koje vodi.
Danas kad glas njegov čujete:
8 „Tvrda srca ne budite kao na Merivi,
u pustinji u dan Mase*.
9 Oci vaši mene su kušali,
izazivali me, iako su dela moja gledali.
10 Četrdeset leta sam se gnušao onog naraštaja i rekoh:
’Vernosti nema u njima nikakve,
puteve moje oni ne poznaju.’
11 U gnevu sam se tada zakleo:
’Neće oni ući u moj počinak.’“
* Psalam 95:8 Prema 2. Moj 17,7 Masa i Meriva su mesta čija imena, svađa i iskušavanje imaju slikovito značenje.