Psalam 34
Davidov. Kada se David pretvarao da je lud pred Avimelehom. Ovaj ga je, zatim, oterao, pa je David otišao.
1 Blagosiljaću Gospoda neprestano,
stalno će ga usne moje hvaliti.
2 Hvaliće se Gospodom moja duša;
neka čuju ponizni, neka se raduju.
3 Veličajte sa mnom Gospoda,
zajedno mu uzvisujmo ime.
4 Tražio sam Gospoda, i on mi odgovori,
od svih me je strahova izbavio.
5 Vedri su oni koji gledaju u njega,
lice se njihovo neće postideti.
6 Kad je ovaj siromah vapio, Gospod ga je čuo,
i od svih ga je nevolja izbavio.
7 Anđeo Gospodnji taborom okružuje
one koji ga se boje; izbavlja ih.
8 Iskusite i vidite da je Gospod dobar,
blago čoveku što u njemu utočište nađe.
9 Bojte se Gospoda, vi sveti njegovi,
jer nema oskudice za one koji ga se boje.
10 I mladi lavovi trpe i gladuju,
ali onima što traže Gospoda,
njima dobra nikakvog ne manjka.
11 Dođite, o, deco, i čujte me,
bogobojaznosti ću vas poučiti.
12 Koji čovek voli život?
Ko želi da dobre dane vidi?
13 Nek se tvoj jezik od zla uzdrži,
nek ti usne ne govore laži,
14 zla se kloni, a dobro čini,
traži mir i za njim ti idi.
15 Oči Gospodnje motre na pravedne,
i uši njegove vapaj im čuju.
16 Lice se Gospodnje mršti na zlikovce,
da sa zemlje pomen im istrebi.
17 Gospod čuje kad pravedni zavape,
od svih nevolja on ih izbavlja.
18 Blizu je Gospod onima sa slomljenim srcem,
on spasava one sa klonulim duhom.
19 Mnoga zla snalaze pravednika,
ali Gospod ga izbavlja od svih.
20 On čuva sve kosti njegove,
nijedna mu se neće polomiti.
21 Zlo će ubiti opakoga,
a koji mrze pravednika biće okrivljeni.
22 Gospod otkupljuje život svojih slugu;
neće biti kriv niko ko u njemu utočište nađe.