Psalam 22
Horovođi, po napevu košuta u zori. Davidov psalam.
1 Bože moj, Bože moj, zašto si me ostavio?!
Daleko si od moga spasenja,
i od reči vapaja mojega.
2 Bože moj, vapim danju, a ti ne odgovaraš;
noću, ali nema mi odmora.
3 A ti si onaj Sveti,
presto ti je na hvalama Izrailjevim.
4 U tebe su se naši preci uzdali,
uzdali se i ti ih izbavi.
5 Tebi su vapili i izbavljeni bili,
u tebe se uzdali i nisu se osramotili.
6 A ja sam crv, a ne čovek,
ruglo ljudima, prezir naroda.
7 Ko god me vidi, taj mi se ruga,
cere mi se i mašu glavama:
8 „U Gospoda se uzdao, neka ga on izbavi,
kad u njemu radost nalazi.“
9 Jer ti si me izvukao iz utrobe majčine,
na grudima majke dao mi počinak.
10 Tebi sam predan od majčina krila,
od utrobe majčine ti si Bog moj.
11 Ne udaljuj se od mene,
jer nevolja je blizu,
a pomoćnika nema.
12 Okružiše me mnogi bikovi,
bikovi me vasanski opkoliše.
13 Na mene su čeljust raširili,
kao lav što razdire i riče.
14 Poput vode život mi ističe,
sve su mi se kosti razglavile,
srce mi je ko vosak postalo,
i topi se u mojim grudima.
15 Snaga mi se kao crep sasuši,
jezik mi je uz nepce prionuo;
u smrtni si me prah stavio.
16 Jer psi su me, evo, opkolili,
okružila me četa zlikovaca,
ruke su mi i noge probili.
17 Sve kosti svoje izbrojati mogu,
a oni me gledaju i zure u mene.
18 Moje haljine dele među sobom,
kocku bacaju za moju odeću.
19 Ne udaljuj se od mene, Gospode,
snago moja, požuri mi u pomoć,
20 dušu moju izbavi od mača,
i moj život od kandži pasa.
21 Izbavi me od lavlje čeljusti,
i od rogova bivolovih!
22 A ja ću pričati o tvom imenu braći svojoj,
hvaliću te usred zbora.
23 Hvalite Gospoda, vi što ga se bojite,
slavite ga, sve seme Jakovljevo,
sav rod Izrailjev, nek od njega strepi!
24 Jer patnju ugnjetenog nije prezreo,
niti mu je postala odvratna,
nije svoje lice sakrio od njega,
nego mu je vapaj uslišio.
25 O tebi ću pevati na velikom zboru,
ispuniću zavete svoje pred onima koji ga se boje.
26 Ponizni će jesti i biti siti,
hvaliće Gospoda koji ga traže.
Neka srca vaša žive doveka!
27 Setiće se i vratiti Gospodu,
svi krajevi zemaljski,
pašće ničice pred tobom
sva plemena naroda.
28 Jer Gospodnje je Carstvo,
on vlada nad narodima.
29 Njemu će se klanjati svi bogati
i siti na zemlji,
pred njim će kleknuti svi koji u prah silaze,
kojima se život ugasio.
30 Potomstvo njemu će služiti,
pričaće o Gospodu budućem naraštaju,
31 doći će i objaviti pravednost njegovu
narodu koji se još nije rodio,
da je on to učinio.