4
Gora Gospodnja
1 Dogodiće se u poslednje dane
i gora Doma Gospodnjeg
biće postavljena vrh gora,
i uzvišena iznad bregova.
Puci prema njoj će se sticati.
2 Mnogi narodi će hodati i govoriti:
„Hajde, popnimo se na goru Gospodnju
i u Dom Boga Jakovljeva,
te da nas on nauči putevima svojim,
i da mi hodamo stazama njegovim.“
Jer će poučenje izaći sa Siona,
i reč Gospodnja iz Jerusalima.
3 Pa će on biti sudija među mnogim narodima,
i on će biti merodavan za narode moćne i daleke;
te će oni mačeve prekovati u raonike,
a koplja u srpove.
Neće više narod protiv naroda podizati mačeve,
niti će se više učiti ratovanju.
4 Svako će da prebiva pod svojom lozom
i pod svojom smokvom,
a neće biti nikog da ih plaši,
jer su tako kazala usta Gospoda nad vojskama.
5 Jer svi će narodi hoditi,
svako u ime svoga boga,
a mi ćemo hoditi u ime Gospoda,
našeg Boga u veke vekova.
Naum Gospodnji
6 „Toga dana – govori Gospod –
okupiću hrome,
sabraću proterane
kojima sam naudio.
7 Od hromih ću načiniti ostatak
i od proteranih narod moćan.
I Gospod će nad njima da vlada
na gori Sion od sad pa doveka.
8 A ti, o, kulo stada,
uporište ćerke sionske,
tebi će doći i stići ti vlast,
pređašnje carstvo ćerke Jerusalima.“
9 Zašto sada tako jako vičeš?
Zar u tebi nema cara?
Jesu li ti propali savetnici
pa te je obuzeo bol kao porodilju?
10 Savij se i napni, o, ćerko sionska,
kao porodilja,
jer ćeš sada izaći iz grada
i živećeš na polju.
Otići ćeš u Vavilon
i tamo će te izbaviti,
tamo će te otkupiti Gospod
iz ruku tvojih neprijatelja.
11 A sada su se protiv tebe
okupili narodi mnogi,
koji govore: „Oskrnavimo je!
I nek nam se oči naslađuju Sionom.“
12 Ali oni ne znaju naume Gospodnje
i njegove odluke ne shvataju,
jer on ih sakuplja ko snoplje po gumnu.
13 „Ustani i vrši, o, ćerko sionska!
Načiniću ti gvozdeni rog
i bronzana kopita
da smrviš narode mnoge.“
Gospodu ćeš da posvetiš njihovu otimačinu,
i njihovo blago Gospodu sve zemlje.