Knjiga proroka Zaharije
1
Poziv na povratak Gospodu
1 Osmog meseca druge Darijeve godine, reč Gospodnja je došla proroku Zahariji, Varahijinom sinu i Idovom unuku.
2 „Gospod se veoma razgnevio na vaše pretke! 3 Reci im zato: ovako kaže Gospod nad vojskama: ’Vratite mi se, govori Gospod nad vojskama, i ja ću se vratiti vama – kaže Gospod nad vojskama. 4 Ne budite kao vaši preci kojima su prorokovali pređašnji proroci rečima: ovako kaže Gospod nad vojskama: odvratite se, molim vas, od svojih zlih puteva i svojih zlih dela. Ali nisu poslušali, nisu marili za mene – govori Gospod. 5 I gde su sada vaši preci? Doveka li žive proroci? 6 Zar nisu stigle vaše pretke moje reči i moji zakoni, koje sam zapovedio svojim slugama prorocima?
I oni su se pokajali i odgovorili: učinio je baš kako je i nameravao Gospod nad vojskama da nam uzvrati prema našim putevima i prema našim delima.’“
Čovek među stablima mirte
7 Dvadeset četvrtog dana jedanaestog meseca, a to je mesec savat, druge Darijeve godine, došla je reč Gospodnja proroku Zahariji, Varahijinom sinu i Idovom unuku:
8 Gle, bila je noć kada sam video čoveka kako sedi na konju riđanu. Stajao je među stablima mirte, tamo u dolu, a iza njega konji riđani, sivci i belci.
9 Rekao sam: „Gospodaru moj, ko su ovi?“
Odgovorio mi je anđeo koji je razgovarao sa mnom: „Pokazaću ti ko su ovi.“
10 Tada je uzvratio čovek koji je stajao među stablima mirte. Rekao je: „Ovo su oni koje je Gospod poslao da obilaze zemlju.“
11 A oni su kazali Anđelu Gospodnjem koji je stajao među stablima mirte: „Obišli smo zemlju. Evo, sva je zemlja mirna i spokojna.“
12 Anđeo Gospodnji je odgovorio: „O, Gospode nad vojskama, zar se nećeš smilovati Jerusalimu i Judinim gradovima na koje si, evo, ozlojeđen ovih sedamdeset godina?!“ 13 A Gospod je anđelu koji je razgovarao sa mnom odgovorio blagonaklonim rečima, utešnim rečima.
14 Anđeo koji je razgovarao sa mnom mi je kazao: „Objavljuj! Reci: ’Ovako kaže Gospod nad vojskama: stalo mi je do Jerusalima i do Siona mi je veoma stalo. 15 Strahovito sam gnevan na lakomislene narode, a na njih sam bio tek malo gnevan. Ali oni su zlo potpomogli.’
16 Zato ovako kaže Gospod: ’Vratiću se Jerusalimu sa smilovanjem! Obnoviće se u njemu moj Dom – govori Gospod nad vojskama. Zidarsko uže će razvučeno biti nad Jerusalimom.’
17 Opet objavljuj i reci: ’Ovako kaže Gospod nad vojskama: moji će se gradovi ponovo prelivati blagostanjem! Gospod će ponovo da se smiluje Sionu, ponovo će da odabere Jerusalim!’“
Četiri roga i četvorica kovača
18 Tada sam pogledao gore, i gle – četiri roga. 19 Pitao sam anđela koji je razgovarao sa mnom: „A šta su oni?“
Odgovorio mi je: „Ovo su rogovi koji su rasejali Judu, Izrailj i Jerusalim.“
20 A Gospod mi je pokazao četvoricu kovača. 21 Upitao sam: „Šta su oni došli da rade?“
Odgovorio mi je rečima: „Ovo su rogovi koji su rasejali Judu tako da niko ni glavu podigao nije. A ovi kovači su došli da ih preplaše, da razvale rogove naroda koji su podignuli rog protiv Judine zemlje, da je raseju.“