Psalam.
68.
Horovođi. Davidov. Psalam. Pesma. Neka Bog ustane, neka se raziđu njegovi dušmani! Neka se razbeže pred njim oni što ga mrze! 
Razvej ih poput dima razvejanog; nek propadnu zlikovci pred Bogom kao vosak istopljen u vatri. 
A pravedni neka se raduju, nek pred Bogom kliču, nek likuju u veselju. 
Pevajte Bogu, pevajte slavopoj njegovom imenu; uzdignite onog što na oblacima jaše. Njegovo je ime Gospod, uskliknite pred njim. 
Otac siročadi i sudija udovica – to je Bog u svom svetom Prebivalištu. 
Bog usamljenima daje da u kući žive, zatočene vodi blagostanju, a buntovnici boraviće u sparušenoj zemlji. 
Bože, kad si išao ispred svog naroda, kada si stupao pustinjom, Sela 
zemlja se tresla, nebesa su pljuštala, pred Bogom, Bogom sinajskim, pred Bogom, Bogom Izrailjevim. 
Bože, obilje si kiše poslao nasledstvu svome; umorno je ono bilo, a ti si ga ojačao. 
Živalj tvoj se onde nastanio, snabdevaš ubogog dobrima svojim, Bože. 
Gospod objavljuje, a žena što nose vesti veliko je mnoštvo. 
Carevi i vojske beže li beže, a lepotica kuće plen razdeljuje. 
Ako i legneš između torova, ti si golubica krila obloženih srebrom, i perja svetlucavo zlatnog. 
Kad Svemoćni rasprši careve u zemlji, pade sneg na Salmonu. 
Gora Božija vasanska je gora, gora s vrhovima vasanska je gora. 
Zašto zavidno gledate, o, gore, vrhove gore koju Bog želi za boravište svoje; gde će Gospod zacelo doveka da prebiva? 
Božijih je kola na hiljade, na mnoge hiljade; a Gospod je među njima, na Sinaju, u svetosti. 
Ti se pope na visinu, povede roblje silno, primi darove od ljudi, pa čak i od buntovnika; da prebivaš tamo, Gospode Bože. 
Blagosloven da je Gospod, što terete naše dan za danom nosi, Bog našeg spasenja. Sela 
Bog naš Bog je dela spasonosnih, od Gospoda Boga izbavljenje je od smrti. 
Zacelo će Bog razbiti glavu svojih protivnika, i kosmato teme onog koji živi u svojim gresima. 
Gospod kaže: „Sa Vasana vratiću ih, iz dubina mora vratiću ih, 
pa da ti noga gaca u krvi i jezik tvojih pasa dobije svoj deo od tvojih protivnika.“ 
Videše povorke tvoje, Bože; povorke Boga moga, moga cara ka Svetinji. 
Napred su išli pevači, potom svirači, a u sredini su devojke udarale daire. 
Blagosiljajte u zborovima Boga Gospoda, vi sa vrela Izrailjeva! 
Eno, mladi Venijamin predvodi ih, glavari Jude sa mnoštvom, glavari Zavulona i glavari Neftalima. 
Tvoj Bog snagu ti je odredio; pokaži snagu svoju, Bože, što si za nas delovao. 
Zbog tvog Doma u Jerusalimu carevi će ti darove donositi. 
Zapreti zverima u trsci, krdu bikova među teladima naroda; pa nek se ponize i donesu komade srebra, a on će rasuti narode što u ratu uživaju. 
Doći će izaslanici iz Egipta, Kuš žurno pruža ruke svoje Bogu. 
O, carstva zemaljska, pevajte Bogu; pevajte slavopoj Gospodu; Sela 
onome što jaše nebom, drevnim nebesima! Eno, on tutnji glasom svojim, glasom silnim. 
Prepoznajte silu Božiju nad Izrailjem, veličanstvo njegovo i njegovu silu u nebesima. 
Ti si strašan, Bože, u Svetilištu svome; Bog Izrailjev sam daje silu i snagu narodu. Blagosloven da je Bog! 
