1. Mojsijeva.
11.
U ono vreme je sva zemlja imala isti jezik i iste reči. 
No, seleći se na istok, ljudi naiđu na dolinu u zemlji Senar, i tu se nastane. 
Tada rekoše jedan drugome: „Hajde da pravimo opeke i da ih valjano ispečemo!“ Opeke su im bile umesto kamena, a smola im je služila umesto maltera. 
Zatim rekoše: „Hajde da sagradimo sebi grad i kulu s vrhom do nebesa. Stecimo time sebi ugled, da se ne bismo rasejali po zemlji.“ 
Tada je Gospod sišao da vidi grad i kulu što su ljudi gradili. 
Gospod reče: „Pošto su oni jedan narod i svi imaju isti jezik, onda je ovo tek početak njihovog delovanja. Zato im sad ništa neće biti neostvarivo što god da naume. 
Hajde da siđemo i pobrkamo im jezik, da ne razumeju šta govore jedan drugome!“ 
Tako ih je Gospod odatle rasuo po celoj zemlji, te su prestali da grade grad. 
Zato mu je ime Vavilon, jer je tamo Gospod pobrkao jezik celoj zemlji, i odatle rasuo ljude po celoj zemlji. 
Ovo je Simov rodoslov: Dve godine posle potopa, kad je Simu bilo stotinu godina, rodio mu se Arfaksad. 
Nakon što mu se rodio Arfaksad, Sim je živeo još pet stotina godina, te mu se rodilo još sinova i ćerki. 
Kad je Arfaksadu bilo trideset pet godina, rodio mu se Sala. 
Nakon Salinog rođenja, Arfaksad je živeo još četiri stotine tri godine, te mu se rodilo još sinova i ćerki. 
Sali je bilo trideset godina kad mu se rodio Ever. 
Posle Everovog rođenja, Sala je živeo još četiri stotine tri godine, te mu se rodilo još sinova i ćerki. 
Kad su Everu bile trideset četiri godine, rodio mu se Falek. 
Nakon Falekovog rođenja, Ever je živeo još četiri stotine trideset godina, te mu se rodilo još sinova i ćerki. 
Kad je Faleku bilo trideset godina, rodio mu se Ragav. 
Posle Ragavovog rođenja, Falek je živeo još dve stotina devet godina, te mu se rodilo još sinova i ćerki. 
Kad su Ragavu bile trideset dve godine, rodio mu se Seruh. 
Posle Seruhovog rođenja, Ragav je živeo još dve stotine sedam godina, te mu se rodilo još sinova i ćerki. 
Kad je Seruhu bilo trideset godina, rodio mu se Nahor. 
Nakon Nahorovog rođenja, Seruh je živeo još dve stotine godina, te mu se rodilo još sinova i ćerki. 
Kad je Nahoru bilo dvadeset devet godina, rodio mu se Tara. 
Nakon Tarinog rođenja, Nahor je živeo još stotinu i devetnaest godina, te mu se rodilo još sinova i ćerki. 
Kad je Tari bilo sedamdeset godina, rodili su mu se Avram, Nahor i Aran. 
Ovo je Tarin rodoslov: Tari su se rodili Avram, Nahor i Aran. Aranu se rodio Lot. 
Aran je umro pre svoga oca Tare u svom rodnom kraju u Uru Haldejskom. 
Avram i Nahor su se oženili. Avramovoj ženi je bilo ime Saraja, a Nahorovoj Melha; ova je bila ćerka Arana, koji je takođe bio otac Jeske. 
Međutim, Saraja je bila nerotkinja, nije imala dece. 
Tara povede svoga sina Avrama, svoga unuka Lota, Aranovog sina, svoju snahu Saraju, ženu svoga sina Avrama, pa se s njima zaputi iz Ura Haldejskoga u Hanan. Tako dođu do Harana i tamo se nastane. 
Tara je živeo dve stotine pet godina. Umro je u Haranu. 
