Knjiga Nemijina.
13.
Tog dana bila je narodu čitana Mojsijeva knjiga i u njoj se našlo da je zapisano da se Amonac i Moavac doveka ne primaju u Božiji zbor. 
Jer nisu izašli u susret izrailjskom narodu sa hlebom i vodom. Čak su protiv njih unajmili Valama da ih prokune, ali je naš Bog preokrenuo kletvu u blagoslov. 
I čim su čuli Zakon odvojili su od Izrailja svaku osobu mešanog porekla. 
Pre toga je sveštenik Elijasiv, Tovijin rođak, postavljen nad odajama Doma našeg Boga. 
On je uredio za njega veliku odaju, gde je narod ranije stavljao žitne žrtve, tamjan, posuđe, desetak u žitu, mladom vinu i ulju; prema zapovesti za Levite, pevače, vratare i prinose za sveštenike. 
Naime, dok se sve to dešavalo, ja nisam bio u Jerusalimu, jer sam u trideset drugoj godini Artakserksa, cara Vavilona, otišao caru. Nakon nekoliko dana zatražio sam od cara da odsustvujem. 
A kada sam došao u Jerusalim zapazio sam zlo koje je napravio Elijasiv za Toviju, da je za njega uredio odaju u dvorištu Doma Božijeg. 
To mi je bilo veoma mrsko pa sam izbacio sve stvari Tovijine kuće van odaje. 
Tada sam zapovedio i oni su očistili odaje, pa sam ponovo uneo posuđe Božijeg Doma, žitne žrtve i tamjan. 
Zapazio sam i da se delovi za Levite nisu davali, pa su sa službe koju su obavljali odbegli i Leviti i pevači, svako na svoju njivu. 
Zato sam ukorio dostojanstvenike i rekao im: „Zašto je zanemaren Božiji Dom?!“ Zatim sam ih okupio i postavio na njihova mesta. 
Svi iz Jude su doneli u skladišta desetak u žitu, mladom vinu i ulju. 
Nad skladištima sam kao nadglednike postavio sveštenika Selemiju i Sadoka, znalca Svetog pisma, i Fedaju kao jednog od Levita. Pored njih je bio Zahurov sin Anana, sin Matanijin. Njih su smatrali pouzdanima i na njima je bilo da razdeljuju svojoj braći. 
Seti me se, o, moj Bože, zbog ovoga! Ne zaboravi moja dobra koja sam učinio u Domu moga Boga i u njegovim službama! 
Tih dana video sam u Judi neke kako muljaju grožđe u subotu, neki su skupljali žito, neki ga tovarili na magarce sa vinom, grožđem, smokvama i raznim tovarima. Sve to su donosili u Jerusalim u subotnji dan, a ja sam ih upozoravao što na taj dan prodaju hranu. 
A Tirci koji su tu prebivali donosili su ribu i raznovrsnu robu, pa su je prodavali subotom Jevrejima i u Jerusalimu. 
Zato sam ukorio Judine glavare i rekao im: „Kakvo je to zlo što radite i skrnavite subotnji dan?! 
Zar to nisu radili i vaši preci pa je Bog naš doveo na nas i na ovaj grad sve ove nevolje? A vi još rasplamsavate gnev nad Izrailjem skrnaveći subotu.“ 
Tako, kad se smrklo na vratima Jerusalima pred subotu, zapovedio sam i zatvorili su vrata. Još sam zapovedio da se ne otvaraju dok subota ne prođe. Zatim sam neke od mojih slugu postavio na vrata da ne bi ulazio tovar u subotnji dan. 
Trgovci i prodavci raznovrsne robe su jednom ili dva puta prenoćili izvan Jerusalima. 
Upozorio sam ih i rekao im: „Zašto noćite pred zidom? Dići ću ruku na vas ako to ponovo uradite!“ I od tada više nisu dolazili subotom. 
Još sam rekao Levitima da se posvete i dođu da čuvaju vrata, da se posveti subotnji dan. Seti me se i zbog ovog, o, moj Bože, i sažali se na mene po bogatstvu svoje milosti! 
Takođe, tih sam dana video Jevreje koji su oženili Azoćanke, Amonke i Moavke. 
Polovina njihove dece su govorila azotski i nisu umela da pričaju judejski, nego jezik ovog ili onog naroda. 
Ja sam ih korio, proklinjao ih, udarao neke ljude i čupao im kosu. Zavetovao sam ih Bogom: „Ne dajte svoje ćerke za njihove sinove i ne uzimajte njihove ćerke za svoje sinove i za sebe! 
Zar nije tako zgrešio Solomon, car Izrailja, a među mnogim narodima nije bilo cara poput njega? Njegov Bog ga je voleo i učinio ga je Bog carem nad svim Izrailjem, ali su i njega na greh navele žene tuđinke. 
Zar da slušamo o vama kako radite sve to veliko zlo, da radite nevernički prema našem Bogu ženeći se tuđinkama?“ 
A jedan od sinova Jodaja – koji je sin Prvosveštenika Elijasiva – bio je zet Sanavalata Oronjanina i ja sam ga oterao od sebe. 
Seti ih se, o, moj Bože, zbog skrnavljenja sveštenstva i zaveta sveštenstva i levitstva! 
Onda sam ih očistio od svega što je tuđe i postavio na dužnosti sveštenike i Levite, svakog na njegov posao, 
i za prinos u drvima u određeno vreme i za prvine plodova. Seti me se, o, moj Bože, po dobru!
