4. Mojsijeva.
25.
Dok je Izrailj boravio u Sitimu, narod je počeo da bludniči s Moavkama. 
One su pozivale narod da prinosi žrtve njihovim bogovima, a narod je jeo i klanjao se njihovim bogovima. 
Tako je Izrailj pristao uz Val-Fegora. Zato je planuo Gospodnji gnev na Izrailja. 
Gospod reče Mojsiju: „Uzmi sve starešine naroda i povešaj ih usred bela dana pred Gospodom, da se Gospodnji gnev odvrati od Izrailja.“ 
Mojsije reče Izrailjevim sudijama: „Neka svako od vas pobije one svoje ljude koji su pristali uz Val-Fegora.“ 
Dok su oni plakali kod ulaza u Šator od sastanka, dođe neki Izrailjac i dovede jednu Madijanku svojoj braći, na Mojsijeve oči i na oči sve Izrailjeve zajednice. 
Kad je to video Fines, sin Eleazara, Aronovog sina, ustao je i napustio zajednicu. Uzme on koplje u ruku, 
ode za Izrailjcem u šator i oboje ih probode, i Izrailjca i ženu, nju kroz stomak. Tako je prestala pošast među Izrailjcima. 
Od pošasti je izginulo dvadeset četiri hiljade. 
Gospod reče Mojsiju: 
„Fines, sin Eleazara, Aronovog sina, je odvratio moj gnev od Izrailjaca, jer je svojom revnošću pokazao moju revnost među njima, pa nisam istrebio Izrailjce u svojoj revnosti. 
Zato mu reci: ’Evo, s njime sklapam savez mira. 
To će njemu i njegovom potomstvu posle njega biti savez trajnog sveštenstva, zbog toga što je bio revnostan za svoga Boga i izvršio otkupljenje za Izrailjce.’“ 
Ime pogubljenog Izrailjca, koji je bio ubijen sa madijanskom ženom, bilo je Zimrije. On je bio sin Salua, kneza jednog od Simeunovih otačkih domova. 
Ime Madijanke koja je bila ubijena bilo je Hazvija. Ona je bila ćerka Sura, plemenskog glavara jednog roda u Madijanu. 
Gospod reče Mojsiju: 
„Napadni Madijance i pobij ih, 
jer su vas zaveli u slučaju Fegora i njihove sestre Hazvije, ćerke madijanskog kneza, koja je bila ubijena u vreme pošasti koja se dogodila zbog Fegora.“ 
