Knjiga proroka Jezekilja.
7.
Dođe mi reč Gospodnja: 
„Sine čovečiji, govori Gospod Bog zemlji izrailjskoj: ’Kraj, došao je kraj na četiri kraja zemlje! 
Sada ti je došao kraj, jer ću poslati svoj gnev na tebe. Sudiću ti po tvojim putevima i platiću ti za sve tvoje gadosti. 
Moje ti se oko neće sažaliti, neću te poštedeti, nego ću ti platiti za tvoje puteve i za gadosti u tebi. Tada ćete znati da sam ja Gospod.’ 
Govori Gospod Bog: ’Dolazi zlo za zlom. 
Došao je kraj! Kraj je stigao! Gle, došao je, na tebe se namerio. 
Kucnuo ti je čas, žitelju zemlje, vreme je došlo, blizu je dan; strahota je u gorama, a ne radost. 
Svoj bes ću ubrzo izliti na tebe, gnev ću svoj iskaliti na tebi. Sudiću ti po tvojim putevima, platiću ti za sve gadosti tvoje. 
Moje ti se oko neće sažaliti, neću te poštedeti, nego ću ti platiti za tvoje puteve, i za gadosti koje su u tebi. Tada ćeš znati da to ja, Gospod, udaram. 
Dan je, evo, došao! Propast je iznikla, štap je procvetao, oholost napupela! 
Nasilje je izraslo u štap bezakonja. Niko od njih neće ostati, ništa od njihovog mnoštva, ništa od njihovog blaga, ničega vrednog među njima! 
Došlo je vreme, prispeo je dan. Ko kupuje, neka se ne veseli, ko prodaje, neka ne žali, jer gnev dolazi na sve mnoštvo. 
Ko prodaje neće moći da povrati što je prodao, dokle god su obojica živi, jer je viđenje za sve mnoštvo i neće biti opozvano. Zbog svoje krivice niko neće sačuvati svoj život. 
U trube su zatrubili, sve je spremno, ali nema nikog da u boj pođe, jer moj je gnev nad svim mnoštvom. 
Napolju je mač, a unutra zaraza i glad; ko je napolju poginuće od mača, a ko je unutra, njega će proždreti glad i zaraza. 
A njihovi preživeli koji umaknu, biće po gorama, kao golubovi po dolinama, i svi će uzdisati, svaki za svoju krivicu. 
Sve će ruke malaksati, a sva će kolena postati kao da su od vode. 
Opasivaće se kostreću, drhtanje će ih obuzeti, na svakom će licu biti sram, i svaka će glava oćelaviti. 
Izbaciće na ulice svoje srebro i zlato kao smeće. Njihovo srebro i zlato neće moći da ih izbavi u dan gneva Gospodnjeg. No, svoju glad neće utoliti, svoje trbuhe neće napuniti, jer su zbog toga posrnuli u krivicu. 
Dičili su se svojim divnim nakitom; od njega su pravili likove svojih odvratnih i gadnih stvari. Zato ću im ga pretvoriti u smeće. 
Onda ću ga predati u ruke tuđinaca da ga oplene, i zlikovcima na zemlji da ga opljačkaju, koji će ga oskrnaviti. 
Okrenuću svoje lice od njih, pa neka se skrnavi moje blago; neka razbojnici upadaju u njega i neka ga oskrnave! 
Iskuj okove, jer je zemlja puna krvi nepravedno osuđenih, a grad pun nasilja. 
Zato ću dovesti najgore među narodima da zaposednu njihove kuće. Tako ću dokrajčiti ponos moćnih, a njihova svetilišta će biti oskrnavljena. 
Kad strahota dođe, tražiće mir, a njega neće biti. 
Jedna će propast ići za drugom, jedna loša vest stizaće za drugom. Tada će tražiti viđenje od proroka, ali će sveštenik ostati bez Zakona, a starešine bez saveta. 
Car će tugovati, knez biti obučen u očaj, a ruke naroda zemlje će drhtati. Postupaću s njima po njihovim putevima i suditi im po njihovim sudovima. Tada će znati da sam ja Gospod.’“ 
