Otkrivenje.
16.
Onda sam čuo snažan glas iz hrama kako govori sedmorici anđela: „Idite i izlijte sedam zdela Božijeg gneva na zemlju!“ 
Prvi anđeo ode i izli svoju zdelu na zemlju. Tada izbiše bolni i zloćudni čirevi na ljudima koji su imali žig Zveri i koji su se klanjali njenom kipu. 
Drugi anđeo izli svoju zdelu u more, te se ono pretvori u krv kao u mrtvaca, te uginu svako živo biće u moru. 
Treći anđeo izli svoju zdelu na reke i na vodene izvore, te se i oni pretvoriše u krv. 
Onda sam čuo anđela zaduženog za vode kako govori: „Pravedan si ti koji jesi i koji si bio, Sveti, što si ovako presudio. 
Oni su prolili krv svetih i proroka, i zato si im dao krv da piju; to su zaslužili!“ 
Tada sam čuo žrtvenik kako govori: „Da, Gospode Bože, Svedržitelju, istiniti i pravedni su tvoji sudovi!“ 
Četvrti anđeo izli svoju zdelu na sunce, kome je data moć da pali ljude vatrom. 
Paljeni velikom jarom, ljudi su proklinjali ime Boga koji ima vlast nad ovim zlima. Ipak, nisu se pokajali i dali mu slavu. 
Peti anđeo izli svoju zdelu na presto Zveri. Njegovo carstvo utonu u tamu, a ljudi od muke počeše da grizu svoje jezike, 
i da proklinju Boga nebeskog zbog svojih muka i čireva. Ipak, nisu se pokajali za svoja dela. 
Šesti anđeo izli svoju zdelu na veliku reku Eufrat. Njegova voda presahnu, pripremajući put za careve koji dolaze sa istoka. 
Onda sam video kako iz usta Aždaje, iz usta Zveri i iz usta lažnog proroka izlaze tri nečista duha, koji su ličili na žabe. 
To su zli duhovi koji čine znake. Oni idu k carevima sveta da ih okupe na rat za veliki dan Boga Svedržitelja. 
„Evo, dolazim kao lopov! Blažen je onaj koji bdije i čuva svoju odeću! Takav, naime, neće ići go, i neće se javno osramotiti.“ 
Oni okupiše careve na mesto koje se na jevrejskom zove „Armagedon“. 
Sedmi anđeo izli svoju zdelu u vazduh. Tada se iz hrama, sa prestola, začu gromki glas, govoreći: „Svršeno je!“ 
Uto sevnu munje, prolomi se grmljavina i prasnu gromovi, te nastane veliki zemljotres kakvog nije bilo otkada je ljudi na zemlji. Bio je to zemljotres ogromnih razmera. 
Veliki grad rascepi se na tri dela, a gradovi naroda se raspadoše. Bog se setio velikog Vavilona, te mu dade čašu vina svoga jarosnog gneva. 
Sva ostrva iščeznuše, a od gora ne osta ni traga. 
Tada se na ljude sruči ogroman grad sa neba, i svaki je težio po talant. Ljudi su proklinjali Boga zbog zla od grada, jer je ovo zlo bilo veoma veliko. 
