Prva poslanica Korinćanima.
1.
Od Pavla, Božijom voljom pozvanog da bude apostol Hrista Isusa, i od brata Sostena, 
Božijoj crkvi u Korintu, posvećenima koji su u Hristu, pozvanima da budu sveti Božiji narod, zajedno sa svima koji posvuda prizivaju našega Gospoda Isusa Hrista, njihovog i našeg. 
Milost vam i mir od Boga, Oca našega, i Gospoda Isusa Hrista. 
Uvek zahvaljujem svome Bogu za vas zbog Božije milosti koja vam je data u Hristu Isusu. 
Jer u njemu ste se u svemu obogatili, u svakoj vrsti govora i znanja. 
Tako se i svedočanstvo Isusa Hrista utvrdilo među vama, 
te ne oskudevate ni u jednom duhovnom daru, dok čekate da Gospod naš, Isus Hristos bude otkriven. 
On će vas učiniti postojanima do kraja, da budete besprekorni na dan našeg Gospoda Isusa Hrista. 
Veran je Bog koji vas je pozvao u zajedništvo sa njegovim Sinom, Isusom Hristom, našim Gospodom. 
Molim vas, braćo, u ime našeg Gospoda Isusa Hrista, da svi isto govorite i da ne bude podele među vama, nego budite potpuno sjedinjeni istim razumom i istim mišljenjem. 
Naime, obavešten sam o vama, braćo moja, od Hlojinih, da su svađe među vama. 
Mislim na to što svaki od vas govori: „Ja sam za Pavla“ ili „Ja sam za Apolosa“ ili „Ja sam za Kifu“ ili „A ja sam za Hrista.“ 
Zar se Hristos podelio? Ili, da nije Pavle razapet za vas? Ili, zar ste u Pavlovo ime kršteni? 
Hvala Bogu što nikog drugog od vas nisam krstio, osim Krispa i Gaja, 
inače biste mogli da kažete da ste u moje ime kršteni. 
Da, krstio sam još i Stefanine ukućane. Pored toga, ne znam da li sam krstio koga drugog. 
Hristos me, naime, nije poslao da krštavam, nego da propovedam Radosnu vest, i to ne rečima ljudske mudrosti, da Hristov krst ne bi izgubio svoju silu. 
Jer govor o krstu je ludost za one koji propadaju, a za nas spasene je Božija sila. 
Jer u Svetom pismu piše: „Uništiću mudrost mudraca i odbaciću umnost umnika.“ 
Gde je, dakle, mudrac? Gde je znalac? Gde je vični raspravama ovoga sveta? Nije li Bog pokazao da je mudrost ovoga sveta ludost? 
I budući da svet nije upoznao Boga po njegovoj mudrosti, Bog je odlučio da ludošću propovedanja spase one koji veruju. 
Tako Jevreji traže znake, a Grci traže mudrost. 
A mi propovedamo Hrista razapetoga, kamen spoticanja za Jevreje, ludost za mnogobošce, 
a za one koje je Bog pozvao, kako Jevreje tako i Grke, Hrista – silu i mudrost Božiju. 
Jer je Božija ludost mudrija od ljudi, i Božija slabost jača od ljudske sile. 
Pogledajte sebe, braćo, kakvi ste bili kad vas je Bog pozvao. Po ljudskim merilima, niste bili ni mudri, ni moćni, ni visokog roda. 
Ali Bog je izabrao one koje u svetu smatraju ludima, da posrami one koje smatraju mudrima, i one koje drže za nemoćne da posrami one koje drže za nadmoćne. 
On je izabrao one koji su u svetu beznačajni, prezreni, i ništavni, da obezvredi one na koje se gleda s uvažavanjem. 
I to zato da se niko ne bi hvalio pred Bogom. 
On je izvor vašeg života u Hristu Isusu, koji je nama postao mudrost od Boga, i pravednost, i posvećenje i otkupljenje. 
Baš kao što je napisano: „Ko hoće da se hvali, neka se hvali Gospodom.“ 
