2. Knjiga Samuilova.
23.
Ovo su poslednje Davidove reči. 
Duh Gospodnji govori preko mene, 
Bog Izrailjev progovori, 
on je kao svetlost jutarnja, 
Nije li takav moj dom sa Bogom? 
A ništarije su poput trnja što se baca, 
Dotiče se samo gvožđem ili drškom koplja, 
Ovo su imena Davidovih junaka: Josev-Vasevet, Tahkemonac, glavar trojice. On je jednom prilikom zavitlao kopljem i pobio odjednom osam stotina. 
Za njim je bio Eleazar, sin Dodov, sina Ahošova. On je bio jedan od trojice junaka koji su s Davidom jurišali na Filistejce okupljene za bitku. A Izrailjci su se povukli. 
Tada se on digao i tukao Filistejce dok mu se ruka nije umorila, pa se tako ukočena stegla oko mača. Tog dana je Gospod izvojevao veliku pobedu. Zatim se narod vratio samo da pokupi plen. 
Za njim je bio Sama, sin Agejev, Araranin. Filistejci se skupiše u Lehiji, gde je bila njiva puna sočiva; a narod je pobegao od Filistejaca. 
Ali on stane usred polja, odbrani ga i potuče Filistejce. Tako je Gospod izvojevao veliku pobedu. 
U vreme žetve, vodeća trojica među tridesetoricom dođu k Davidu u odolamsku pećinu, dok su Filistejci bili utaboreni u refaimskoj dolini. 
Tada je David bio u tvrđavi, a u Vitlejemu je bio filistejski vojni tabor. 
David željno reče: „E, kad bi me neko napojio vodom iz studenca što je kod vitlejemske kapije!“ 
Tada se ona tri junaka probiju kroz filistejski tabor, izvuku vode iz studenca što je kod vitlejemske kapije, ponesu je i donesu Davidu. Ali David nije hteo da je pije, nego je izlio pred Gospodom. 
Reče: „Ne daj, Gospode, da to učinim! Nije li to krv ljudi koji su otišli ne mareći za svoj život?“ Zato nije hteo da pije. To su učinila ta trojica junaka. 
Avisaj, Joavov brat, sin Serujin, je bio vodeći među trojicom. On je podigao koplje protiv tri stotine i pobio ih. Tako je sebi stekao ime među trojicom. 
Pošto je bio najslavniji među tridesetoricom, postao im je zapovednik. Ipak, nije dostigao onu trojicu. 
I Venaja, sin Jodajev, iz Kavzeela. On je bio hrabar ratnik, koji je učinio velika dela. On je ubio dva sina Ariela, Moavca. A jednog snežnog dana je sišao u jamu i ubio lava. 
Ubio je i nekog Egipćanina, gorostasa, koji je imao koplje u ruci. Venaja je izašao pred njega sa štapom, istrgao koplje iz Egipćaninove ruke i ubio ga njegovim kopljem. 
Venaja, sin Jodajev, je učinio ove stvari, pa je tako stekao ime među trojicom junaka. 
On je bio najslavniji među tridesetoricom, ali nije dostigao onu trojicu. David ga je postavio za zapovednika svoje telesne straže. 
Među tridesetoricom su bili: Joavov brat Asailo, Dodov sin Elhanan iz Vitlejema, 
Šama Arođanin, Elika Arođanin, 
Helis Falćanin, Ira, sin Ikisov, Tekujanin, 
Aviezer Anatoćanin, Mevunej Husaćanin, 
Salmon Ahošanin, Maraj Netofaćanin, 
Helev, sin Vanin, Netofaćanin, Itaj, sin Rivajev, iz Gavaje Venijaminove, 
Venaja Piratonjanin, Idaj iz doline Gasa. 
Avi-Alvon Arvaćanin, Azmavet Varumljanin, 
Elijava Salvonjanin, Jonatan, od sinova Jasinovih, 
Šama Araranin, Ahijam, sin Saharov, Araranin, 
Elifelet, sin Asveja Mahaćanina, Elijam, sin Ahitofela Gilonjanina, 
Esro Karmilac, Farej Arvijanin, 
Igal, sin Natanov, iz Sove, Vanija iz Gada, 
Selek Amonac, Narej Viroćanin, štitonoša Joava, sina Serujinog, 
Ira Jetranin, Gariv Jetranin, 
i Urija Hetit; ukupno trideset sedam. 
