Knjiga Isusa Navina.
10.
Kad je Adoni-Sedek, car jerusalimski, čuo da je Isus osvojio Gaj i da ga je izručio kletom uništenju, učinivši sa Gajem i njegovim carem kao što je učinio sa Jerihonom i njegovim carem, i da su stanovnici Gavaona sklopili mir sa Izrailjcima, te da žive u njihovoj blizini, 
veoma se uplašio. Naime, Gavaon je bio značajan grad, kao jedan od carskih gradova. Bio je veći od Gaja, a svi njegovi ljudi su bili ratnici. 
Adoni-Sedek, car jerusalimski, je poslao poruku Oamu, caru hevronskom, Piramu, caru jarmutskom, Jafiji, caru lahiskom, i Daviru, caru eglonskom: 
„Dođite k meni i pomozite mi da osvojim Gavaon, jer je sklopio mir sa Isusom i Izrailjcima.“ 
Na to se udružiše pet careva amorejskih, car jerusalimski, car hevronski, car jarmutski, car lahiski i car eglonski, i krenuše sa svom svojom vojskom na Gavaon. Opseli su grad i napali ga. 
Tada su Gavaonjani poslali poruku Isusu u tabor u Galgalu: „Ne napuštaj svoje sluge nego se požuri k nama, da nas izbaviš i da nam pomogneš, jer su se sabrali protiv nas svi carevi amorejski, koji žive u gorju.“ 
Isus krene iz Galgala, a sa njim sav narod sposoban za rat i svi najbolji ratnici. 
Gospod reče Isusu: „Ne boj ih se, jer ću ih predati u tvoje ruke. Ni jedan od njih ti neće odoleti.“ 
Isus ih iznenada napadne, pošto je cele noći išao od Galgala. 
Gospod je uneo pometnju među njih pred Izrailjem, koji im je naneo veliki poraz kod Gavaona. Pobegli su putem prema Vet-Oronu. Izrailjci su ih tukli sve do Azeke i Makede. 
A dok su bežali pred Izrailjcima niz Vet-Oronsku strminu, Gospod ih je zasipao velikim gradom sa neba do Azeke. Više ih je poginulo od grada nego što su ih Izrailjci pobili svojim mačevima. 
Onoga dana kad je Gospod predao Amorejce Izrailjcima, Isus se obrati Gospodu pred Izrailjcima i povika: „Stani, sunce, nad Gavaonom, i meseče, nad dolinom Ajalona!“ 
Umiri se sunce, i stade mesec, dok se narod nije osvetio svojim neprijateljima. Nije li to zapisano u Knjizi Jašarevoj? Sunce stade nasred neba, te nije zalazilo ceo dan. 
Takvog dana nije bilo ni pre ni posle, da je Gospod poslušao glas jednog čoveka, jer Gospod se borio za Izrailja. 
A onda se Isus sa svim Izrailjem vratio u tabor u Galgalu. 
A onih pet careva su pobegli i sakrili se u jednoj pećini kod Makede. 
Isusu je bilo javljeno: „Našli smo petoricu careva kako se kriju u pećini kod Makede.“ 
Isus naredi: „Navaljajte veliko kamenje na ulaz od pećine i postavite ljude pred njega da paze na njih. 
A vi ne stojte tu, nego gonite vaše neprijatelje i pobijte ih. Ne dajte im da se vrate u svoje gradove, jer ih je Gospod predao u vaše ruke!“ 
Kad su Isus i Izrailjci okončali pokolj nad njima nanevši im veliki i potpuni poraz, samo je nekolicina preživelih pobegla u njihove utvrđene gradove. 
Zatim se narod mirno vratio Isusu u tabor kod Makede. Niko se više nije usuđivao da brusi jezik protiv Izrailjaca. 
Tada Isus reče: „Otvorite ulaz od pećine i dovedite mi onih pet careva iz pećine.“ 
Oni učiniše tako. Doveli su pred njega onih pet careva iz pećine, cara jerusalimskog, cara hevronskog, cara jarmutskog, cara lahiskog i cara eglonskog. 
Kada su izveli one careve pred Isusa, Isus pozva sve Izrailjce i reče zapovednicima ratnika koji su pošli s njim: „Pristupite i stanite svojim nogama na vratove ovih careva.“ Oni pristupe i stanu im svojim nogama na vratove. 
Još im reče Isus: „Ne bojte se i ne strahujte! Budite jaki i srčani, jer tako će učiniti Gospod sa svim neprijateljima sa kojima budete ratovali.“ 
Posle toga je Isus naredio da se carevi pogube i obese na pet stabala. Na stablima su visili do večeri. 
O zalasku sunca, Isus je zapovedio da ih skinu sa stabala i da ih bace u pećinu u kojoj su se krili. Onda su na ulaz od pećine navalili veliko kamenje, koje tamo stoji sve do danas. 
Tog dana je Isus osvojio Makedu. Osvojio je grad oštrim mačem i pogubio njenog cara, a sve stanovništvo u njemu je izručio kletom uništenju. Za sobom nije ostavio preživele. S makedskim carem je postupio kao sa jerihonskim carem. 
Iz Makede se Isus sa svim Izrailjem zaputio u Livnu i napao je. 
Gospod je Livnu takođe predao u ruke Izrailju, koji je pobio oštrim mačem njenog cara i sve stanovništvo u gradu. Za sobom nije ostavio preživele. S njenim carem je postupio kao sa jerihonskim carem. 
Iz Livne je Isus sa svim Izrailjcima nastavio prema Lahisu. Utaborio se kod grada i napao ga. 
Gospod je predao Lahis u Izrailjeve ruke. Osvojio ga je drugog dana. Sve stanovništvo u gradu su pobili oštricom mača, isto kao što su učinili sa Livnom. 
Tada je došao Horam, car Gezera, da pomogne Lahisu, ali je Isus potukao njega i njegov narod; nikoga nije ostavio na životu. 
Iz Lahisa se Isus sa svim Izrailjem zaputio u Eglon. Utaborio se kod grada i napao ga. 
Osvojio ga je istog dana udarivši na njega oštrim mačem. Tog dana je izručio kletom uništenju sve stanovništvo u gradu, isto kao što su učinili sa Lahisom. 
Iz Eglona se Isus sa svim Izrailjem popeo u Hevron i napao ga. 
Osvojili su ga i pobili oštrim mačem njegovog cara, njegove gradove i sav narod u njemu. Postupio je sa njim kao sa Eglonom: nikoga nije ostavio na životu; izručio je kletom uništenju sav narod u njemu. 
Onda se Isus sa svim narodom vratio u Davir i zaratio protiv njega. 
Osvojio ga je, a onda je njegovog cara i njegove gradove udario oštricom mača. Njegovo stanovništvo je izručio kletom uništenju. Kako je postupio sa Hevronom, tako je postupio sa Davirom i njegovim carem. Isto tako je postupio i sa Livnom i njenim carem. 
Tako je Isus porazio celi gorski kraj: Negev, ravnicu i obronke, i sve njihove careve. Nikoga nije ostavio na životu; sve što je disalo izručio je kletom uništenju, kako je zapovedio Gospod, Bog Izrailjev. 
Isus ih je pobio od Kadis-Varnije do Gaze, i sav kraj gosenski do Gavaona. 
Sve te careve i njihove zemlje Isus je osvojio odjedanput, jer je Gospod, Bog Izrailjev ratovao za Izrailja. 
A onda se Isus sa svim Izrailjem vratio u tabor u Galgalu. 
