Jezdrina.
8.
Ovo su glavari otačkih domova upisani u svoj rodoslov, koji su došli sa mnom iz Vavilona za vreme vladavine cara Artakserksa: 
Od Finesovih potomaka: Girsam; od Itamarovih potomaka: Danilo; od Davidovih potomaka: Hatuš; 
od Sehanijevih potomaka, koji je Farosov potomak, Zaharija i sa njim stotinu pedeset muškaraca upisanih u rodoslov; 
od Fat-Moavovih potomaka: Elioinaj, sin Zerajin i sa njim dve stotine muškaraca; 
od Sehanijevih potomaka: sin Jazilov i sa njim tri stotine muškaraca; 
od Adinovih potomaka: Eved, sin Jonatanov i sa njim pedeset muškaraca; 
od Elamovih potomaka: Isaija, sin Atalijin i sa njim sedamdeset muškaraca; 
od Sefatijinih potomaka: Zevadija, sin Mihailov i sa njim osamdeset muškaraca; 
od Joavovih potomaka: Ovadija, sin Jehilov i sa njim dve stotine osamnaest muškaraca; 
od Selomitovih potomaka: sin Josifijin i sa njim stotinu šezdeset muškaraca; 
od Vivajevih potomaka: Zaharija, sin Vivajev i sa njim dvadeset osam muškaraca; 
od Azgadovih potomaka: Joanan, sin Akatanov i sa njim stotinu deset muškaraca; 
od poslednjih Adonikamovih potomaka poimence su Elifelet, Jeiel i Semaja i sa njima šezdeset muškaraca; 
od Vigvajevih potomaka: Gutaj i Zahur i sa njima sedamdeset muškaraca. 
Okupio sam ih kraj reke koja teče u Avu gde smo se utaborili na tri dana. Ali, zapazio sam da među narodom i sveštenicima nema nijednog Levijevog potomka. 
Zato sam poslao po glavare Eliezera, Arila, Semaju, Elnatana, Jariva, Elnatana, Natana, Zahariju i Mesulama, i po učitelje Jojariva i Elnatana. 
Poslao sam ih i zapovedio im za Ida, glavara mesta Kasifija, šta da kažu Idu i njegovoj braći, hramskim čuvarima u mestu Kasifija: da nam dovedu sluge za Dom našeg Boga. 
I oni su nam doveli – jer je dobra ruka našeg Boga bila nad nama – razboritog čoveka, sina Levija i sina Izrailja, jednog od potomaka Molije i Sereviju sa njegovim sinovima i njegovom braćom. Ukupno osamnaest ljudi; 
Asaviju i sa njim Merarijevog potomka Isaiju, njegovu braću i njegove sinove. Ukupno dvadeset ljudi; 
neke od hramskih slugu, koje je postavio David sa glavarima za pomoć Levitima, njih dve stotine dvadeset. Svi su bili poimence naznačeni. 
I tamo, na reci Avi, sam proglasio post, da bismo se ponizili pred našim Bogom i tražili od njega srećan put za nas, našu decu i svu našu imovinu. 
Bila me je sramota da od cara tražim vojsku i konjanike da nam pomognu pred neprijateljima na putu. Jer, rekli smo caru: „Ruka našeg Boga je blagonaklona svima koji ga traže, a njegova sila i njegov gnev su nad svima koji ga ostavljaju.“ 
Tako smo postili i tražili sve to od našeg Boga, a on nas je uslišio. 
Odvojio sam dvanaest svešteničkih glavara: Sereviju, Asaviju i desetoricu njihove braće. 
Izmerio sam im srebro, zlato i posuđe kao prilog za Dom našeg Boga što su priložili car, njegovi savetnici, njegovi dvorani i sav Izrailj koji je bio tamo. 
Na ruke sam im izmerio šest stotina pedeset talanata srebra, stotinu talanata srebrnih posuda i stotinu talanata zlata; 
dvadeset zlatnih zdela vrednih hiljadu darika i dve dobro uglačane bronzane posude vredne kao zlato. 
Rekao sam im: „Vi ste sveti Gospodu i posude su svete, a srebro i zlato su dobrovoljni prilozi Gospodu, Bogu vaših otaca. 
Pazite ih i čuvajte dok ih ne izmerite pred glavarima sveštenika, Levitima i izrailjskim knezovima u Jerusalimu, u odajama Doma Gospodnjeg.“ 
Tako su sveštenici i Leviti primili izmereno srebro, zlato i posuđe da ih odnesu u Jerusalim, u Dom našeg Boga. 
Dvanaestog dana prvog meseca sa reke Ave krenuli smo za Jerusalim. Nad nama je bila ruka našeg Boga i spasavala nas od ruku naših neprijatelja i od zaseda na putu. 
I došli smo u Jerusalim i ostali tamo tri dana. 
Četvrtog dana izmereno je srebro, zlato i posuđe u Domu našeg Boga na ruke svešteniku Merimotu, Urijinom sinu, s kojim su bili Leviti Eleazar, Finesov sin; Jozavad, Isusov sin i Noadija, Vinujev sin 
A kada je sve bilo izbrojano i izmereno, tada je i zabeležena sva težina. 
Onda su oni koji su došli iz izgnanstva, prognani narod, prineli svespalnice Bogu Izrailja: dvanaest junaca za sav Izrailj, devedeset šest ovnova, sedamdeset sedam jaganjaca, dvanaest jaraca za žrtvu za greh – sve to kao svespalnicu Gospodu. 
I careve zapovesti su predali carevim zapovednicima i upraviteljima područja preko reke, a oni su se zauzeli i za narod i za Dom Božiji. 
