Matej.
21.
A kada su se približili Jerusalimu i došli u Vitfagu na Maslinskoj gori, Isus je poslao dvojicu učenika, 
rekavši im: „Idite u selo koje je pred vama i odmah ćete naći privezanu magaricu i magare s njom. Odvežite ih i dovedite k meni. 
A ako vam ko što kaže, vi recite da su potrebni Gospodu. Odmah će ih poslati.“ 
Ovo se dogodilo da bi se ispunilo što je bilo rečeno preko proroka: 
„Recite ćerki sionskoj: ’Evo, Car tvoj k tebi dolazi! On je krotak i jaše na magarcu i na magaretu, mladuncu magarice.’“ 
Učenici odoše i učiniše kako im je Isus naložio. 
Doveli su magaricu i magare i stavili na njih odeću, pa je Isus uzjahao. 
Mnogi je narod prostro svoju odeću po putu, dok su drugi rezali grane sa drveća i prostirali ih po putu. 
Ljudi koji su išli ispred Isusa uzvikivali su: „Osana Sinu Davidovu! Blagosloven onaj koji dolazi u ime Gospodnje! Osana na visini!“ 
Kad je Isus ušao u Jerusalim, sav grad se uskomešao, govoreći: „Ko je ovaj?“ 
A narod je odgovarao: „To je prorok Isus iz Nazareta galilejskog.“ 
Isus je potom ušao u hram i isterao sve one koji su prodavali i kupovali u hramu, i isprevrtao stolove menjačima novca i tezge prodavcima golubova. 
Isus im je rekao: „Napisano je: ’Moj Dom će se zvati „Dom za molitvu“’, a vi od njega pravite razbojničku pećinu!“ 
Tada su mu u hramu pristupili slepi i hromi i Isus ih je izlečio. 
A kad su vodeći sveštenici i znalci Svetog pisma videli čuda koja je učinio, te decu u hramu gde uzvikuju: „Osana Sinu Davidovu“, razljutili su se. 
I rekoše: „Čuješ li šta oni govore?“ Isus im odgovori: „Da. Zar niste čitali: ’Sa usana dece i dojenčadi, hvalu si sebi ispevao’?“ 
On ih je onda ostavio i otišao van grada u Vitaniju, gde je proveo noć. 
Ujutro, dok se vraćao u grad, Isus je ogladneo. 
Video je jednu smokvu kraj puta pa je došao do nje, a kako ništa nije našao na njoj osim lišća, reče: „Nikada više da ne bude ploda na tebi!“ I smokva se odmah osuši. 
Kada su to učenici videli, začudili su se i rekli: „Kako se smokva odmah osušila?“ 
Isus im odgovori: „Zaista vam kažem, ako imate vere i ne posumnjate, činićete ovo ne samo sa smokvom, nego ako i ovoj gori kažete: ’Digni se i baci se u more!’, to će se i dogoditi. 
Ako verujete, primićete što god zatražite u molitvi.“ 
Isus je ušao u hram i dok je poučavao narod, pristupiše mu vodeći sveštenici i starešine, pa ga upitaše: „U čije ime činiš ovo? Ko te je ovlastio za to?“ 
Isus im odgovori: „Postaviću i ja vama jedno pitanje i ako mi odgovorite, odgovoriću i ja vama odakle mi vlast da činim ova dela. 
Odakle je Jovan dobio pravo da krštava? S neba ili od ljudi?“ Oni su umovali među sobom i govorili: „Ako kažemo ’od Boga’, reći će nam: ’Zašto mu onda niste verovali?’ 
A ako kažemo ’od čoveka’, strah nas je ljudi, jer svi smatraju da je Jovan prorok.“ 
Oni odgovoriše Isusu: „Ne znamo.“ Isus im odgovori: „Ni ja vama neću reći u čije ime činim ovo.“ 
„Šta mislite? Neki čovek je imao dva sina. On priđe prvom i reče mu: ’Dete, idi danas i radi u vinogradu!’ 
On odgovori: ’Neću!’, ali se kasnije predomisli i ode. 
Otac priđe i drugom sinu i reče mu isto. Ovaj odgovori: ’Svakako, gospodaru!’, i ne ode. 
Koji je od ove dvojice postupio po očevoj volji?“ Oni rekoše: „Prvi.“ Isus im onda reče: „Zaista vam kažem da će poreznici i bludnice ući u Carstvo Božije pre nego vi! 
Jer Jovan je došao k vama da vam pokaže put pravednosti, ali mu niste poverovali. A poreznici i bludnice su mu poverovali. Vi ste to videli, ali niste promenili mišljenje da mu poverujete. 
Poslušajte drugu priču. Bio neki domaćin koji je posadio vinograd, ogradio ga ogradom, iskopao u njemu jamu za muljanje grožđa, i sagradio kulu. Onda je vinograd iznajmio vinogradarima i otputovao. 
Kada se približilo vreme da vinograd rodi, domaćin pošalje sluge da uzmu njegov deo roda od vinogradara. 
Ali, vinogradari uhvate njegove sluge, te jednog pretuku, drugog ubiju, a trećeg kamenuju. 
Domaćin pošalje druge sluge, više nego prvi put, ali vinogradari i sa ovima postupe jednako. 
Naposletku, domaćin pošalje vinogradarima svoga sina misleći: ’Mog sina će poštovati.’ 
Ali vinogradari, kada videše sina, rekoše među sobom: ’Ovo je naslednik. Hajde da ga ubijemo pa ćemo imati njegovo nasledstvo!’ 
Zatim ga uhvatiše, izbaciše iz vinograda i ubiše. 
Kada, dakle, dođe vlasnik vinograda, šta će učiniti onim vinogradarima?“ 
Oni mu odgovoriše: „Zločince će pobiti bez milosti, a vinograd će iznajmiti drugim vinogradarima koji će mu davati urod u vreme kada dozri.“ 
Isus im reče: „Zar nikada niste čitali u Pismu: ’Kamen što su zidari odbacili, postade kamen ugaoni. Od Gospoda ovo beše i to je divno u našim očima’? 
Zato vam kažem da će vam se oduzeti Carstvo Božije i daće se narodu koji donosi rod. 
I ko padne na ovaj kamen, razbiće se, a na koga on padne, zdrobiće ga.“ 
Kada su vodeći sveštenici i fariseji čuli ovu priču, shvatili su da to on o njima govori. 
I gledali su da ga uhvate, ali su se bojali naroda koji ga je smatrao prorokom. 
