1. Knjiga dnevnika.
23.
Kada je David ostareo i nasitio se života, postavio je svog sina Solomona za cara nad Izrailjem. 
Tada je okupio sve knezove Izrailja, sveštenike i Levite. 
Bili su izbrojani Leviti od trideset godina pa naviše. Muških glava je bilo trideset osam hiljada. 
David reče: „Od ovih je bilo dvadeset četiri hiljade onih koji su nadgledali posao u Domu Gospodnjem, i šest hiljada upravitelja i sudija. 
Bilo je četiri hiljade vratara i četiri hiljade koji su hvalili Gospoda uz muzičke sprave koje sam napravio za hvalu.“ 
David ih je podelio na redove prema Levijevim sinovima: Girsonu, Katu i Merariju. 
Od Girsona su bili: Ladan i Semaj. 
Ladanovi sinovi: glavar Jehilo, Zetam i Joil, trojica. 
Semajevi sinovi: Selomit, Azilo i Aran, trojica. To su glavari Ladanovih otačkih domova. 
Semajevi sinovi: Jat, Zina, Jeus i Verija. Ova četvorica su Semajevi sinovi. 
Jat je bio glavar, a Ziza drugi. Jeus i Verija nisu imali mnogo dece, pa su se ubrajali u jedan otački dom. 
Katovi sinovi: Amram, Isar, Hevron i Ozilo, četvorica. 
Amramovi sinovi: Aron i Mojsije. Aron je bio odvojen da osvećuje Svetinju nad svetinjama, te da on i njegovi sinovi kade pred Gospodom doveka, da mu služe i blagosiljaju u njegovo ime doveka. 
Sinovi Mojsija, čoveka Božijeg, ubrajaju se u Levijevo pleme. 
Mojsijevi sinovi: Girsam i Eliezer. 
Girsamovi sinovi: glavar Suvailo. 
Eliezerovi sinovi: glavar Reavija. Eliezer nije imao više sinova, ali su se Reavijini sinovi veoma umnožili. 
Isarovi sinovi: glavar Selomit. 
Hevronovi sinovi: Jerija prvi, Amarija drugi, Jazilo treći, i Jekameam četvrti. 
Ozilovi sinovi: Miha prvi i Jesija drugi. 
Merarijevi sinovi: Molija i Musije. Molijevi sinovi: Eleazar i Kis. 
Eleazar je umro, ali nije imao sinove; imao je samo ćerke. Njima su se oženili njihovi srodnici, Kisovi sinovi. 
Musijevi sinovi: Molija, Eder i Jeremot, trojica. 
To su Levijevi sinovi po svojim otačkim domovima, glavari otačkih domova, koji su bili upisani prema broju imena svake glave, od dvadeset godina pa naviše, koji su obavljali posao za službu Doma Gospodnjeg. 
Naime, David je rekao: „Gospod, Bog Izrailjev, dao je počinak svome narodu i nastanio se u Jerusalimu doveka. 
Tako Leviti nisu više morali da nose Prebivalište i sve posuđe za službu.“ 
Jer, po poslednjoj Davidovoj naredbi, bili su izbrojeni Levijevi sinovi od dvadeset godina pa naviše. 
Njihova služba bila je da pomažu Aronovim sinovima u službi Doma Gospodnjeg u predvorjima i odajama, da čiste sve svete stvari, i da vrše službu Doma Božijeg. 
Takođe su bili zaduženi za postavljene hlebove, za brašno za žitnu žrtvu, za beskvasne kolače pržene na tiganju, umešene s uljem, za mere za količinu i dužinu, 
i da stoje svakog jutra i hvale i slave Gospoda, a tako i uveče. 
A kad se god prinose žrtve svespalnice Gospodu u subote, na mladine i praznike, da redovno služe pred Gospodom prema broju koji im je određen. 
Oni će se starati za Šator od sastanka i za Svetinju, i za svoju braću, sinove Aronove, u službi oko Doma Gospodnjeg. 
