Knjiga Isusa Navina.
6.
A Jerihon je bio zatvoren i jako utvrđen pred Izrailjcima; niko nije izlazio niti ulazio. 
Tada Gospod reče Isusu: „Pogledaj, predaću u tvoje ruke Jerihon, njegovog cara i njegove ratnike. 
Svi vi, ratnici, obiđite oko grada jedanput. Tako činite šest dana. 
Neka sedam sveštenika nose sedam truba od ovnujskih rogova pred Kovčegom. Sedmoga dana obiđite oko grada sedam puta, a sveštenici neka zatrube u trube. 
Kad se truba od ovnujskog roga oglasi otegnutim zvukom, neka sav narod, čim čuje glas trube, vikne u sav glas, pa će pasti zidovi grada. Tada sav narod neka krene u napad, svaki odande gde se zadesi.“ 
Isus, sin Navinov, pozva sveštenike i reče im: „Ponesite Kovčeg saveza, a sedam sveštenika neka ponesu sedam truba od ovnujskih rogova ispred Kovčega Gospodnjeg.“ 
A narodu reče: „Pođite i obiđite oko grada, a ratnici neka idu ispred Kovčega Gospodnjeg.“ 
Kad je Isus to zapovedio narodu, krenuše sveštenici koji nose sedam truba od ovnujskih rogova pred Gospodom. Trubili su u rogove, a Kovčeg saveza je išao za njima. 
Ratnici su išli ispred sveštenika koji su trubili u rogove, dok je ostali narod išao za Kovčegom. Išli su tako dok je odzvanjao zvuk truba. 
Isus je bio zapovedio narodu: „Ne vičite i ne dižite glas, i neka reč ne pređe preko vaših usana, sve do dana kada vam kažem: ’Vičite!’ Tada vičite.“ 
Onda je naredio da Kovčeg Gospodnji obiđe jednom oko grada, pa su se vratili u tabor i prenoćili u njemu. 
Sledećeg dana Isus porani, a sveštenici podignu Kovčeg Gospodnji. 
Sedam sveštenika koji su nosili sedam truba od ovnujskih rogova išli su pred Kovčegom Gospodnjim i trubili u rogove. Ratnici su stupali pred njima, a ostali narod je išao za Kovčegom Gospodnjim dok su trube odjekivale. 
I drugog dana su jednom obišli oko grada, pa su se vratili u tabor. Tako su činili šest dana. 
Sedmoga dana u osvit zore porane i na isti način obiđu sedam puta oko grada. Samo su toga dana obišli oko grada sedam puta. 
Kad su sveštenici sedmi put zatrubili u rogove, Isus reče narodu: „Vičite, jer vam je Gospod predao grad! 
Neka grad i sve što je u njemu bude posvećeno Gospodu za uništenje. Samo Rahava bludnica neka ostane u životu, ona i svi koji su sa njom u kući, zato što je sakrila uhode koje smo poslali. 
A vi se držite dalje od onoga što je posvećeno za uništenje, da ne biste sami bili izručeni uništenju: ako uzmete nešto od onoga što je posvećeno za uništenje, izložićete uništenju izrailjski tabor i navući na njega propast. 
Sve srebro, zlato, bronzano i gvozdeno posuđe posvećeno je Gospodu; neka se donese u riznicu Gospodnju.“ 
Tako je narod povikao na glas truba. Čim je čuo glas truba, narod kliknu gromkim glasom, a zidine grada padoše. Narod onda krenu na grad, svako odande gde se zadesio, pa osvojiše grad. 
Izručili su kletom uništenju sve koji su se našli u gradu: pobili su mačem muškarce i žene, mlado i staro, volove, ovce i magarce. 
A onoj dvojici što su uhodili zemlju, Isus reče: „Idite u kuću one žene bludnice i izvedite je odande, nju i sve njene, kao što ste joj se zakleli!“ 
Mladići, uhode, odu i izvedu Rahavu, njenog oca i njenu majku, njenu braću i sve njene. Izveli su svu njenu rodbinu i smestili ih izvan izrailjskog tabora. 
A grad i sve što je u njemu su spalili ognjem. Samo su srebro i zlato, te bronzano i gvozdeno posuđe stavili u riznicu Doma Gospodnjeg. 
Isus je poštedeo bludnicu Rahavu i dom njenog oca, i sve što je bilo njeno. Ona je ostala među Izrailjcima sve do dana današnjega, jer je sakrila uhode koje je Isus poslao da uhode Jerihon. 
U to vreme je Isus izrekao ovu kletvu: „Proklet bio čovek pred Gospodom, koji ponovo podigne i sazida ovaj grad, Jerihon. Položio mu temelje po cenu svoga prvenca, a vrata po cenu svoga najmlađega!“ 
Gospod je bio sa Isusom i glas o njemu se pročuo po celoj zemlji. 
