Otkrivenje.
21.
Onda sam video novo nebo i novu zemlju. Prvo nebo i prva zemlja su nestali, a i more je iščezlo. 
Video sam i sveti grad, Novi Jerusalim, kako se spušta sa neba od Boga, opremljen kao nevesta ukrašena za svoga muža. 
Uto sam čuo snažan glas sa prestola kako govori: „Evo Šatora Božijeg među ljudima! On će prebivati sa njima, a oni će biti njegov narod, i sam Bog će biti među njima!“ 
On će obrisati svaku suzu s njihovih očiju, jer smrti više neće biti. Neće više biti ni tuge, ni plača, ni bola, jer je prošlo ono što je bilo nekada. 
A onaj što je sedeo na prestolu reče: „Evo, sve činim novo!“ Još reče: „Napiši: ’Ove reči su pouzdane i istinite.’“ 
Onda reče: „Svrši se! Ja sam Alfa i Omega, Početak i Svršetak. Žednome ću dati da zabadava pije s izvora vode života. 
Pobednik će ovo primiti u posed. Ja ću mu biti Bog, a on će mi biti sin. 
A kukavice, neverni, izopačeni, ubice, bludnici, vračari, idolopoklonici, i svi lažljivci, primiće svoju platu u jezeru koje plamti ognjem i sumporom. To je druga smrt.“ 
Zatim je došao jedan od sedam anđela, koji su imali sedam zdela napunjenih sa sedam poslednjih zala, i rekao mi: „Dođi, pokazaću ti nevestu, ženu Jagnjetovu.“ 
Tada me je Duh Božiji obuzeo, pa me je anđeo odveo na veliku i visoku planinu, i pokazao mi sveti grad Jerusalim kako silazi sa neba od Boga. 
Božija slava je zračila iz njega, blistajući kristalnim sjajem kao dragi kamen jaspis. 
Okruživao ga je veliki i visoki zid sa dvanaest vrata. Pred vratima je stajalo dvanaest anđela, a na vratima je bilo napisano dvanaest imena; to su imena dvanaest plemena Izrailjevih. 
Grad je imao troja vrata na istočnoj strani, troja vrata na severnoj strani, troja vrata na južnoj strani i troja vrata na zapadnoj strani. 
Zid je počivao na dvanaest temelja, na kojima su bila napisana imena dvanaest Jagnjetovih apostola. 
A onaj što je govorio sa mnom imao je merni štap od zlata, da izmeri grad, njegova vrata i zid. 
Grad se prostirao u obliku četvorougaonika, jednake dužine i širine. Anđeo je izmerio grad mernim štapom: bio je dugačak dvanaest hiljada stadija; tolika mu je bila i širina i visina. 
Izmerio je i gradski zid: debljina mu je bila stotinu četrdeset četiri lakta. Anđeo se koristio ljudskom merom. 
Zid je bio sagrađen od jaspisa, a grad je bio sav od čistog zlata – kao od čistog kristala. 
Temelji gradskog zida bili su ukrašeni svakovrsnim dragim kamenjem: prvi temelj je bio od jaspisa, drugi od safira, treći od halkidona, četvrti od smaragda, 
peti od sardoniksa, šesti od sarda, sedmi od hrisolita, osmi od virila, deveti od topaza, deseti od hrisoprasa, jedanaesti od jakinta, dvanaesti od ametista. 
A dvanaest vrata, dvanaest su bisera; svaka vrata bila su od jednog bisera. Gradski trg je bio sav od čistog zlata – kao od čistog kristala. 
U gradu nisam video hram. Naime, sam Gospod Bog, Svedržitelj, i Jagnje, njegov su hram. 
Gradu nisu potrebni ni sunce ni mesec da mu svetle, jer ga je obasjala Božija slava, a Jagnje je njegova svetiljka. 
Narodi će hodati u njegovoj svetlosti, a zemaljski carevi donosiće u njega svoje bogatstvo. 
Njegova vrata neće se zatvarati danju, i tamo noći neće ni biti. 
Raskoš i bogatstvo naroda biće doneseni u njega. 
Međutim, u njega neće ući ništa što je nečisto, niti iko ko čini što je gadno i neistinito, već samo oni koji su upisani u Jagnjetovoj Knjizi života. 
