Knjiga propovednikova.
5.
Pazi na svoje korake kada ideš u Dom Božiji. Pristupi da slušaš, jer je to bolje od žrtve bezumnika što ne znaju da zlo čine. 
Ne brzaj ustima, ne srljaj srcem pred Boga sa rečima, jer je Bog na nebesima, a ti si na zemlji. Zato ne govori mnoge reči. 
Jer san dolazi od obilja rada, a glas bezumnika od obilja reči. 
A kada daš zavet Bogu, ne oklevaj da ga ispuniš, jer Bogu nisu mili bezumnici. Ispuni šta si se zavetovao. 
Bolje je i da se ne zavetuješ nego da se zavetuješ, a ne ispuniš. 
Ne daj svojim ustima da te u greh vode i ne reci pred vesnikom Božijim: „Ovo je bila nesmotrenost!“ Zašto da se Bog gnevi na tebe i uništi delo ruku tvojih? 
Jer kao što je prolaznost u obilju snova, tako je i u mnogim rečima. Zato – Boga se boj! 
Ako u okolnim oblastima vidiš da se tlači siromah i izvrću pravo i pravičnost, ne čudi se toj stvari. Jer i nad visokim ima ko je viši, a nad njima bdije uzvišeniji. 
Dobrobit od zemlje je za svakog, jer i samom caru se služi od njive. 
Ko god voli srebro, srebrom neće biti zadovoljan; ni zaradom onaj što bogatstvo voli. I to je prolazno. 
Gde je mnogo imovine, mnogo je i onih što je troše. U čemu je onda dobit njenim gazdama osim što je svojim očima gledaju? 
Trudbeniku je sladak san bilo da je malo ili mnogo jeo; a bogatstvo bogatome miran san ne pruža. 
Video sam da pod kapom nebeskom postoji zlo golemo: bogatstvo nagomilano za bedu vlasniku svome. 
Elem, propalo je to bogatstvo u poslovima lošim, pa takav rođenom sinu ništa ne ostavlja u rukama svojim. 
Kakav je iz majčine utrobe izašao – go – vratiće se kakav je i došao. I ništa u rukama svojim od svog truda neće uzeti i poneti. 
I ovo je zlo golemo: kakav je došao, takav će i otići. I u čemu je korist za njega što se mučio u vetar? 
Stvarno, jeo je sumoran kroz sve dane svoje, uznemiren, veoma bolestan i srdit. 
Eto, video sam nešto dobro i korisno za čoveka: da jede i pije, da uživa dobro sveg svog truda kojim se muči pod kapom nebeskom za malo dana svog života koje mu je Bog dao da su njegovi. 
Svakom čoveku kome je Bog dao imetak i bogatstvo, dao je i ovlašćenje da od toga jede, da primi svoju nagradu i bude srećan u svom trudu – i to je Božiji dar. 
Jer, on se ne seća često dana svog života, jer ga Bog zaokuplja radostima njegovog srca. 
