Knjiga Isusa Navina.
13.
Kad je Isus ostareo i zašao u godine, Gospod mu reče: „Ostario si i zašao u godine, a još mnogo zemlje je ostalo da se osvoji. 
Ovo je zemlja koja je ostala: sve filistejske oblasti i sva gesurska zemlja, 
od Sihora, koji je nadomak Egipta, i do granice Akarona na severu, a računa se kao područje Hananaca; pet filistejskih gospodara u Gazi, Azotu, Askalonu, Gatu, Akaronu; Avinci su 
na jugu, sva hananska zemlja od Mare sidonske do Afeka i do amorejske granice; 
zatim zemlja Givlijaca i sav Livan na istoku, od Val-Gada podno gore Ermon do Levo-Amata. 
Ja ću oterati pred Izrailjcima sve stanovnike gorja, od Livana do Misrefot-Majima – sve Sidonce. Ti samo podeli Izrailju zemlju u posed, kao što sam ti zapovedio. 
A sad podeli ovu zemlju u posed među devet plemena i polovini Manasijinog plemena.“ 
Ruvimovci i Gadovci su zajedno sa drugom polovinom Manasijinog plemena već bili primili u posed zemlju, koju im je dao Mojsije s istočne strane Jordana. Ovako im je Mojsije, sluga Gospodnji, raspodelio zemlju: 
od Aroira, koji je kraj obale potoka Arnona, i od grada kroz koji potok protiče, svu visoravan od Medeve do Devona, 
sve gradove Sihona, amorejskog cara, koji je vladao u Esevonu do granice sa Amoncima; 
zatim Galad i gesursku i mahatsku oblast, cela gora Ermon, i sav Vasan do Salke; 
a u Vasanu sve carstvo Oga, koji je vladao u Astarotu i Edrajinu. On je bio jedini preostali potomak Refaimaca. Njega je Mojsije pogubio i zaposeo njegovu zemlju. 
Međutim, Izrailjci nisu proterali Gesurce i Mahaćane, tako da su Gesurci i Mahaćani ostali da žive usred Izrailja sve do današnjeg dana. 
Samo Levijevom plemenu nije dao u posed zemlju, jer su žrtve svespalnice za Gospoda, Boga Izrailjevog, njegovo nasledstvo, kao što mu je rekao. 
Mojsije je dao Ruvimovom plemenu delove po njegovim porodicama: 
njima je pripalo područje od Aroira, koji je na obali potoka Arnona, i grad u sredini doline kojom potok teče, i sva visoravan kod Medeve; 
zatim Esevon i svi njegovi gradovi na visoravni: Devon, Vamot-Val i Vet-Valmeon, 
Jasa, Kedemot, Mifat, 
Kirijatajim, Sivma, Zaret-Sar na gori iznad doline, 
Vet-Fegor, padine Gaze, Fasga i Vet-Jesimot, 
svi gradovi visoravni, i celo carstvo Sihona, amorejskog cara, koji je vladao u Esevonu. Njega je Mojsije porazio, kao i madijanske knezove: Evija, Rekema, Sura, Ora i Revu. Oni su bili Sihonovi vazali koji su živeli u toj zemlji. 
Pored ostalih koje su pobili, Izrailjci su ubili mačem i Valama, sina Veorova, proricatelja. 
Granica Ruvimovih sinova, bila je Jordan. To je bilo nasledstvo Ruvimovaca prema njihovim porodicama, gradovi sa njihovim selima. 
Mojsije je dao Gadovom plemenu, sinovima Gadovim, delove po njihovim porodicama. 
Njima je pripala oblast Jazira, svi gradovi u Galadu, polovina zemlje Amonaca do Aroira, koji je nasuprot Rave, 
od Esevona do Ramot-Mispe i Vetonima, i od Mahanajima do granice Lo-Devara; 
a u dolini: Vet-Aram, Vet-Nimra, Sokot i Safon sa ostatkom carstva Sihona, cara esevonskog: Jordan i oblast koja se proteže do ruba jezera Hineret, na istočnoj strani Jordana. 
To je nasledstvo Gadovih sinova prema njihovim porodicama, gradovi sa svojim selima. 
Mojsije je dao deo polovini Manasijinog plemena prema njegovim porodicama. 
Njima je pripala zemlja od Mahanajima, sav Vasan, sve carstvo Oga, cara vasanskog i sva Jairova sela u Vasanu – šezdeset gradova. 
Polovina Galada, Astarot, Edrajin, gradovi Ogovog carstva u Vasanu, pripali su sinovima Mahira, sina Manasijinog, to jest, polovini sinova Mahirovih po njihovim porodicama. 
To je Mojsije dodelio u nasledstvo na moavskim poljanama na drugoj strani Jordana, istočno od Jerihona. 
Mojsije nije dao nasledstvo Levijevom plemenu; Gospod, Bog Izrailjev, njegovo je nasledstvo, kao što im je on rekao. 
