4. Mojsijeva.
15.
Gospod reče Mojsiju: 
„Govori Izrailjcima. Reci im: ’Kad uđete u zemlju koju vam dajem da se u njoj naselite, 
pa budete hteli da prinesete paljenu žrtvu Gospodu od krupne ili sitne stoke na ugodan miris Gospodu, bilo žrtvu svespalnicu ili žrtvu radi ispunjenja zaveta, ili dobrovoljnu žrtvu, ili u vreme praznika, 
onaj ko prinosi prinos Gospodu, neka prinese i žitnu žrtvu, jednu desetinu efe brašna umešenog sa četvrtinom hina ulja. 
Za svako jagnje koje se prinosi na žrtvu svespalnicu ili neku drugu žrtvu, prinesi i četvrtinu hina vina za žrtvu izlivnicu. 
Za ovna, prinesi žitnu žrtvu od dve desetine efe brašna umešenog s jednom trećinom hina ulja, 
a za žrtvu izlivnicu prinesi jednu trećinu hina vina na ugodan miris Gospodu. 
Kad prinosiš Gospodu junca na žrtvu svespalnicu, bilo kao žrtvu za ispunjenje zaveta, ili kao žrtvu mira, 
uz junca prinesi i žitnu žrtvu od tri desetine efe brašna zamešenog s pola hina ulja. 
Za žrtvu izlivnicu prinesi pola hina vina na ugodan miris Gospodu. 
Tako treba učiniti sa svakim volom i ovnom, i sa svakim živinčetom, jagnjetom ili jaretom. 
Koliko god da ih prinesete, tako učinite sa svakim, koliko god da ih ima. 
Neka svako ko je rođen u zemlji postupi ovako kad prinosi paljenu žrtvu na ugodan miris Gospodu. 
Ako se stranac doseli k vama, ili se trajno nastani među vama, i hoće da prinese paljenu žrtvu na ugodni miris Gospodu, neka je prinese onako kako je vi prinosite. Ista je uredba i za vas i za stranca. 
To je trajna uredba za vaše naraštaje. I vi i stranci bićete jednaki pred Gospodom. 
Isti zakon i isti propis važiće i za vas i za stranca koji boravi među vama.’“ 
Gospod reče Mojsiju: 
„Govori Izrailjcima. Reci im: ’Kad budete ušli u zemlju u koju vas vodim, 
i budete jeli hleb te zemlje, prinesite prinos Gospodu. 
Od prvine testa prinesite prinos u vidu kolača; prinesite ga kao što se prinosi prinos s gumna. 
Prinosite Gospodu prinos od prvine testa od naraštaja do naraštaja. 
Ali ako nehotice zgrešite, pa ne izvršite sve ove zapovesti koje je Gospod dao Mojsiju; 
sve što vam je Gospod zapovedio preko Mojsija, od dana kada vam je Gospod dao zapovest za sve vaše naraštaje, do sad, 
ukoliko je učinjeno nehotice, bez znanja zajednice, neka sva zajednica prinese od krupne stoke jednog junca kao žrtvu svespalnicu na ugodan miris Gospodu, zajedno sa žitnom žrtvom i žrtvom izlivnicom, po propisu, i jednog jarca za žrtvu za greh. 
Sveštenik neka izvrši obred otkupljenja za svu izrailjsku zajednicu i biće im oprošteno; greh, naime, nije bio učinjen namerno, a oni su prineli svoju žrtvu – paljenu žrtvu Gospodu – i žrtvu za greh radi svoje greške. 
Tako će biti oprošteno svoj izrailjskoj zajednici i svakom strancu koji je među njima, jer je sav narod nehotice zgrešio. 
Ako neko nehotice zgreši, neka prinese jedno žensko jare od godinu dana kao žrtvu za greh. 
Zatim neka sveštenik izvrši obred otkupljenja pred Gospodom za onoga ko je nehotice zgrešio, jer je nenamerno zgrešio; kad izvrši obred otkupljenja za njega, biće mu oprošteno. 
Bilo da se radi o Izrailjcu rođenom u zemlji ili o strancu među njima, isti zakon važi za svakog ko nehotice zgreši. 
Ako neko iz prkosa uvredi Gospoda, bilo da je rođen u zemlji ili je stranac, neka se takav istrebi iz svoga naroda. 
Pošto je prezreo Gospodnju reč i prekršio njegovu zapovest, neka se takav čovek istrebi; njegova krivica ostaće na njemu.’“ 
Dok su Izrailjci bili u pustinji, našli su čoveka koji je skupljao granje na subotnji dan. 
Oni koji su ga našli da skuplja granje odveli su ga pred Mojsija, Arona i svu zajednicu. 
Stavili su ga pod stražu, jer još nije bilo jasno kako treba postupiti s njim. 
Gospod reče Mojsiju: „Neka se čovek svakako pogubi. Neka ga sva zajednica zaspe kamenjem izvan tabora.“ 
Tada ga je sva zajednica izvela izvan tabora i zasula ga kamenjem, te je umro, kao što je Gospod rekao Mojsiju. 
Gospod reče Mojsiju: 
„Govori Izrailjcima. Reci im neka prave rese na skutima svoje odeće, od naraštaja do naraštaja, a na resu svakog skuta neka privezuju ljubičastu vrpcu. 
Imaćete resu da se, kad je vidite, setite svih Gospodnjih zapovesti i vršite ih, kako ne biste sledili svoje srce i svoje oči, koje vas navode na neverstvo. 
Tada ćete se sećati svih mojih zapovesti i vršiti ih, pa ćete biti sveti svom Bogu. 
Ja sam Gospod, Bog vaš, koji sam vas izveo iz Egipta, da vam budem Bog. Ja sam Gospod, Bog vaš!“ 
