Prva poslanica Solunjanima.
1.
Od Pavla, Silvana i Timoteja, crkvi u Solunu – vama koji ste u Bogu Ocu i Gospodu Isusu Hristu: milost vam i mir. 
Uvek zahvaljujemo Bogu za sve vas, pominjući vas u svojim molitvama. Neprestano se, 
pred Bogom, Ocem našim, sećamo vaše plodonosne vere, trudom iskazane ljubavi, i postojanosti vaše nade u Gospoda našeg Isusa Hrista. 
Znamo, naime, od Boga, voljena braćo, da vas je Bog izabrao, 
jer vam nismo samo rečima navestili Radosnu vest, već silom i delovanjem Duha Svetoga, i sa potpunim uverenjem. Znate i sami da smo se tako vladali među vama vas radi. 
Vi ste se tako ugledali na nas i na Hrista, prihvatajući poruku sa radošću Duha Svetog, uprkos mnogim nevoljama. 
Time ste postali primer svim verujućima u Makedoniji i Ahaji. 
I ne samo da je reč Božija preko vas odjeknula po Makedoniji i Ahaji, već se i glas o vašoj veri proširio posvuda. Zato nema potrebe da o tome bilo šta govorimo, 
jer oni sami pričaju o tome kako smo vam pristupili, i kako ste se okrenuli Bogu od idola, da služite živom i istinitom Bogu, 
te kako očekujete dolazak Sina njegovog s nebesa, koga je on podigao iz mrtvih – Isusa koji nas izbavlja od dolazećeg gneva. 
