Psalam.
45.
Za horovođu, po napevu „Ljiljani“, sinova Korejevih. Pouka. Pesma ljubavi. Iz srca mi teku reči umilne, caru upravljam svoje stihove; jezik je moj pisaljka hitroga pisara. 
Ti si lepši od svih potomaka ljudi, s tvojih usta milost se preliva, jer Bog te je blagoslovio doveka. 
Uz bok pripaši mač svoj, junače, u sjaju i veličanstvu svome. 
Izjaši pobednički u veličanstvu svome, za istinu, krotkost i pravednost; nek desnica tvoja strašna dela pokaže. 
Nek strele tvoje zašiljene probiju srce carevih dušmana, i narodi nek padaju pod noge tvoje. 
Tvoj je presto, Bože, u veke vekova! Žezlo je pravde žezlo tvoga carstva. 
Voliš pravdu, a mrziš nepravdu. Zato te je Bog, tvoj Bog, pomazao uljem radosti, više nego tvoje drugove; 
Sva ti odeća miriše na smirnu, aloju i kasiju, iz dvorova od slonovače harfom te vesele. 
Ćerke carske tvoje su dvorkinje, s desna ti carica stoji u ofirskom zlatu. 
Poslušaj, ćerko, pogledaj, dobro slušaj, zaboravi narod svoj i dom oca svog. 
Kad car poželi lepotu tvoju, pokloni mu se, jer on je gospodar tvoj. 
Ćerka tirska doći će ti s darom, bogati ljudi tražiće tvoju naklonost. 
Sva slavna, ćerka careva čeka u sobi, u haljini zlatom izvezenoj, 
da je ukrašenu dovedu pred cara, Device je prate, drugarice njene, da i njih dovedu pred tebe. 
Dovode ih radosno, s veseljem, te stupaju u careve dvore. 
Tvoji sinovi zauzeće mesto očeva tvojih, postavićeš ih za knezove po svoj zemlji. 
Ime ću ti ovekovečiti kroz sva pokolenja; zato će te narodi slaviti u veke vekova. 
