5. Mojsijeva.
3.
Zatim smo se okrenuli i krenuli gore putem za Vasan. Tada je Og, vasanski car, i sav njegov narod, izašao u boj protiv nas kod Edrajina. 
Tada mi Gospod reče: ’Ne boj ga se, jer sam u tvoje ruke predao i njega, i sav njegov narod i njegovu zemlju. Učini s njim kao što si učinio s amorejskim carem Sihonom, koji je živeo u Esevonu.’ 
Gospod, naš Bog, je predao u naše ruke vasanskog cara Oga i sav njegov narod; tako da mu nije ostao ni jedan preživeli. 
U to vreme smo zauzeli sve njegove gradove. Nije bilo grada koji im nismo oduzeli – šezdeset gradova, to jest, celu oblast Argov, Ogovo carstvo u Vasanu. 
Svi ovi gradovi su bili utvrđeni visokim zidinama, vratima i prevornicama. Uz njih je bilo mnogo neutvrđenih sela. 
I nad njima smo izvršili kleto uništenje, kao što smo učinili sa esevonskim carem Sihonom, kada smo izvršili kleto uništenje nad svim njihovim gradovima: nad muškarcima, ženama i decom. 
Zaplenili smo samo stoku i odneli plen iz gradova. 
Tako smo u ono vreme oteli zemlju iz ruku dvojice amorejskih careva, što se nalazi s one strane Jordana, od potoka Arnona do gore Ermon 
(Sidonci zovu Ermon Sirjon a Amorejci ga zovu Senir), 
sve gradove u ravnici, u celom Galadu, celom Vasanu, sve do Salke i Edrajina – gradove Ogovog carstva u Vasanu. 
(Og, vasanski car, je jedini preostali Refaimac. Njegov gvozdeni krevet se još uvek nalazi u Ravi amonskoj. Bio je devet lakata dug i četiri lakta širok, mereno običnim laktom.) 
U to vreme smo osvojili ovu zemlju od Aroira koji je kod potoka Arnona. Pola galadskog gorja i njegove gradove dao sam Ruvimovom i Gadovom plemenu. 
Što je ostalo od Galada i celi Vasan, Ogovo carstvo, dao sam polovini Manasijinog plemena. Cela argovska oblast i sav Vasan nekada su se zvali ’zemlja Refaimaca’. 
Jair, Manasijin sin, je osvojio celi argovski kraj do gesurske i mahatske granice. Ta vasanska mesta je nazvao po sebi, tako da se i dan danas zovu ’Jairova sela’. 
Mahiru sam dao Galad. 
Ruvimovom i Gadovom plemenu sam dao područje od Galada kod potoka Arnona, čijom sredinom se pruža granica, sve do potoka Javoka, gde je Amonska granica. 
Jordan i Arava su služili kao granica koja se protezala od jezera Hineret do mora kod Arave – Mrtvog mora – podno obronaka Fasge na istoku. 
U ono vreme sam vam zapovedio: ’Gospod, Bog vaš, dao vam je ovu zemlju da je zaposednete. Svi vi koji ste sposobni za boj krenite naoružani ispred svoje braće. 
Neka samo vaše žene, nejač i stoka – jer znam da imate mnogo stoke – ostanu u vašim gradovima koje sam vam dao. 
Kad Gospod da počinak vašoj braći i vama, te kad osvoje zemlju koju im Gospod daje s one strane Jordana, tada svaki čovek neka se vrati na posed koji sam vam dao.’ 
U ono vreme sam zapovedio Isusu: ’Svojim očima si video sve što je Gospod, Bog tvoj, učinio ovoj dvojici careva; Gospod će tako učiniti i drugim carstvima kroz koja budeš prolazio. 
Ne plaši ih se, jer će se Gospod, Bog vaš, boriti za vas.’ 
U ono vreme sam molio Gospoda: 
’Gospode, Bože, ti si počeo da pokazuješ svome sluzi svoju veličinu i svoju moćnu ruku. Jer, koji to Bog na nebesima ili na zemlji može da čini takva dela i čudesa? 
Sada mi dopusti da uđem i vidim dobru zemlju s one strane Jordana, predivno gorje i Livan.’ 
Ali se Gospod naljutio na mene zbog vas i nije me poslušao. Gospod mi je rekao: ’Dosta! Ne pominji mi više ovo! 
Uspni se na vrh Fasge i digni svoj pogled prema zapadu i severu, prema jugu i istoku. Dobro pogledaj svojim očima, jer nećeš preći preko ovog Jordana. 
Isusa uvedi u dužnost; ohrabri ga i osokoli, jer će on predvoditi ovaj narod i dovesti ih da prime u posed ovu zemlju koju ćeš videti.’ 
Tako smo ostali u dolini kod Vet-Fegora. 
