Knjiga propovednikova.
10.
Od uginule muve se usmrdi i užegne apotekarsko ulje. Tako je i malo gluposti teže od mnogo mudrosti i od mnogo časti. 
Mudrom je srce s desne strane, a bezumniku s leve strane. 
Čak i kada putem ide, luda je bez srca, pa još kaže svima da je luda. 
Ako se gnev vladarev na tebe podiže, ne napuštaj svoje mesto, jer smirenost utišava goleme grehe. 
Video sam da pod kapom nebeskom postoji zlo nalik grehu koji dolazi od vladara: 
Glupaci su ustoličeni na mnogim visokim mestima, dok poštovani zauzimaju niže mesto. 
Video sam sluge na konjima i glavare što pešače kao roblje. 
Ko drugome jamu kopa sam u nju upada i ko ruši zid uješće ga zmija. 
Kamenje koje se kleše može da povredi klesara, a drvo koje se teše može da ugrozi tesara. 
Ako je sekira tupa i sečivo joj naoštreno nije, čoveku golema snaga treba. Znači, mudrost je korisna jer napredak daje. 
Slaba korist za bajača pre bajanja ujede li zmija. 
Blažene su reči mudrog, a bezumnog njegova usta izjedaju; 
glupost je na početku njegovog govora, a suludo zlo na njegovom svršetku. 
Ludak silno brblja, a čovek ne zna šta će da se zbude, i ko će da mu kaže šta dolazi nakon njega? 
Bezumnike trud zamara, pa ne znaju ni u grad da uđu. 
Jao tebi, zemljo, s neodraslim carem i sa glavarima što se od jutra goste! 
Blažena si, zemljo, s carem plemenitog roda, s glavarima što se goste kad je tome vreme, ko junaci, a ne ko pijanci. 
Zbog lenjosti i krov se ugiba, zbog nemarnih ruku prokišnjava kuća. 
Radi slavlja hleb se mesi, vino život uveseljava, a novac svemu rešenje pruža. 
Cara nemoj kleti u sebi, a u odajama gde počivaš nemoj kleti bogataša; jer će ptica nebeska odneti glas, odaće stvar vlasnica krila. 
