1. Knjiga o carevima.
21.
Posle ovih događaja dogodilo se ovo: Navutej Jezraelac je imao vinograd u Jezraelu, uz dvor Ahava, cara Samarije. 
Ahav reče Navuteju: „Daj mi svoj vinograd da imam za sebe povrtnjak, jer se nalazi uz moju kuću. A ja ću ti dati umesto njega bolji vinograd; ili, ako više voliš, isplatiću ti njegovu vrednost u novcu.“ 
Ali Navutej reče Ahavu: „Ne dao Gospod da ti dam nasledstvo svojih predaka!“ 
Ahav dođe svojoj kući smrknut i ljutit, zbog odgovora koji mu je dao Navutej Jezraelac, govoreći. „Ne dam ti nasledstvo svojih predaka.“ Legao je na svoju postelju, okrenuo lice na stranu i nije hteo da jede. 
Njegova žena Jezavelja dođe k njemu i upita ga: „Zašto si tako zle volje, pa ne možeš da jedeš?“ 
On joj reče: „Govorio sam sa Navutejem Jezraelcem. Rekao sam mu: ’Daj mi svoj vinograd za novac, ili ako želiš, daću ti drugi vinograd za njega.’ Ali on reče: ’Neću ti dati svoj vinograd.’“ 
Reče mu njegova žena Jezavelja: „Zar ne vladaš ti nad Izrailjem? Ustani, jedi i razvedri se, a ja ću ti dati vinograd Navuteja Jezraelca.“ 
Tada je napisala pisma u Ahavovo ime, zapečatila ih njegovim pečatom i poslala pisma starešinama i glavarima, koji su živeli u istom gradu s Navutejem. 
U pismima je napisala sledeće: „Proglasite post i postavite Navuteja pred narod. 
Zatim postavite dve ništarije ispred njega da svedoče protiv njega, govoreći: ’Proklinjao si Boga i cara!’ Onda ga izvedite i kamenujte da pogine.“ 
Ljudi iz njegovog grada, starešine i glavari, koji su živeli u njegovom gradu, učine po poruci koju im je poslala Jezavelja, onako kako im je napisala u pismima koja im je poslala. 
Proglase oni post i postave Navuteja pred narod. 
I dođu dva čoveka, ništarije. Oni su se postavili ispred njega i svedočili protiv Navuteja pred narodom, govoreći: „Proklinjao je Boga i cara!“ Potom su ga izveli napolje i zasuli ga kamenjem, te je poginuo. 
Zatim su poslali poruku Jezavelji: „Navutej je kamenovan; mrtav je.“ 
Kad je Jezavelja čula da je Navutej kamenovan i da je poginuo, rekla je Ahavu: „Ustani i prisvoji vinograd Navuteja Jezraelca, koji je odbio da ti da za novac. Naime, Navutej nije više živ, nego je mrtav.“ 
Kad je Ahav čuo da je Navutej mrtav, ustao je i sišao u vinograd Navuteja Jezraelca da ga prisvoji. 
Tada dođe reč Gospodnja Iliji, Tesvićaninu, govoreći: 
„Ustani i pođi u susret Ahavu, caru izrailjskom u Samariji. Eno ga u Navutejevom vinogradu; sišao je da ga prisvoji. 
Reci mu: ’Govori Gospod: ubio si i prisvojio!’ Reci mu: ’Govori Gospod: na mestu gde su psi lizali Navutejevu krv, psi će lizati i tvoju krv.’“ 
Ahav reče Iliji: „Nađe li me, neprijatelju moj!“ Ilija odgovori: „Nađoh te! Zato što si se prodao da učiniš zlo u očima Gospodnjim, 
’evo, dovešću na tebe propast, pa ću zatrti tvoje potomstvo, i iskoreniti Ahavu svako muško, roba i slobodnjaka. 
Učiniću s tvojim domom kao s domom Jerovoama, sina Navatovog, i kao s domom Vase, sina Ahijinog, jer si me gnevio navodeći Izrailja na greh.’ 
Gospod je rekao i za Jezavelju: ’Psi će izjesti Jezavelju kod zidina jezraelskih. 
One od Ahava koji umru u gradu, izješće psi, a one koji umru u polju, izješće ptice nebeske.’“ 
I nikada nije bilo takvog kao Ahav, koji se prodao da čini zlo u Gospodnjim očima, na šta ga je podsticala njegova žena Jezavelja. 
On je postupao na najodvratniji način, sledeći idole, baš kao što su činili Amorejci, koje je Gospod isterao pred Izrailjcima. 
Kad je Ahav čuo ove reči, razderao je svoju odeću i obukao na sebe kostret, pa je postio i ležao u kostreti, hodajući potišteno. 
Tada dođe reč Gospodnja Iliji Tesvićaninu: 
„Jesi li video kako se Ahav ponizio preda mnom? Ipak, pošto se ponizio preda mnom, neću dovesti propast za njegovog života; dovešću propast na njegov dom u vreme njegovog sina.“ 
