1. Knjiga o carevima.
9.
Kad je Solomon dovršio gradnju Doma Gospodnjeg, carevog dvora, i svega što je Solomon želeo da uradi, 
Gospod se javio Solomonu po drugi put, kao kad mu se ukazao u Gavaonu. 
Gospod mu reče: „Čuo sam tvoju molitvu i tvoju molbu koju si izmolio preda mnom. Posvetio sam ovaj Dom koji si sagradio da tamo postaviš moje ime zauvek. Moje oči i moje srce biće uvek tamo. 
A ti, ako budeš hodao preda mnom kao što je hodao tvoj otac David u čestitosti srca i pravednosti, prema svemu što sam ti zapovedio, i budeš čuvao moje propise i uredbe, 
učvrstiću tvoj carski presto nad Izrailjem doveka, kao što sam obećao tvome ocu Davidu, rekavši: ’Nikad ti neće ponestati naslednika na Izrailjevom prestolu.’ 
Ali ako se vi ili vaši potomci odvratite od mene, te ne budete čuvali moje zapovedi i propise, koje sam stavio pred vas da ih sledite, pa odete da služite drugim bogovima i da im se klanjate – 
istrebiću Izrailja sa lica zemlje koju sam vam dao, a Dom koji sam posvetio za svoje ime odbaciću od sebe, pa će Izrailj postati predmet ismejavanja i ruganja među svim narodima. 
A svako ko bude prolazio pored ovog Doma, koji je sada uzvišen, biće zaprepašten, pa će zviždati i govoriti: ’Zašto je Gospod postupio ovako sa ovom zemljom i sa ovim Domom?’ 
Tada će im reći: ’Zato što su napustili Gospoda, Boga svoga, koji je izveo njihove očeve iz Egipta, i prigrlili druge bogove klanjajući im se i služeći im. Zato je Gospod doveo na njih svu ovu nevolju.’“ 
Kad se navršilo dvadeset godina u toku kojih je Solomon sagradio dve građevine, Dom Gospodnji i carev dvor, 
car Solomon je dao Hiramu dvadeset gradova na području Galileje, pošto je Hiram, tirski car, snabdevao Solomona kedrovim drvetom, čempresovim drvetom i zlatom koliko god je želeo. 
Ali kad je Hiram došao da vidi gradove koje mu je Solomon dao, nije bio zadovoljan s njima. 
Tada je rekao: „Kakvi su to gradovi koje si mi dao, brate?“ Zato se taj kraj zove „Kavul“, sve do danas. 
Hiram je poslao caru stotinu dvadeset talanata zlata. 
Ovo je izveštaj o prinudnom radu koji je car Solomon uveo, da bi sagradio Dom Gospodnji, svoj dvor, Milon, jerusalimske zidine, te Asor, Megido i Gezer. 
A faraon, car Egipta, ode, osvoji Gezer i spali ga, a Hanance, stanovnike grada, pobije. Grad je dao u miraz svojoj ćerki, Solomonovoj ženi. 
Potom je Solomon ponovo sagradio Gezer, i donji Vet-Oron; 
pa Valat i Tadmor u pustinjskom kraju, 
i sve Solomonove gradove-skladišta, gradove za njegova bojna kola, i gradove za konjanike, i sve što je Solomon poželeo da gradi u Jerusalimu, na Livanu i u svim krajevima gde je vladao. 
A svim narodima koji su preostali od Amorejaca, Hetita, Ferežana, Evejaca, i Jevusejaca, koji nisu Izrailjci – 
njihovim potomcima koji su ostali posle njih u zemlji, a koje Izrailjci nisu mogli istrebiti – Solomon je nametnuo prinudni rad do današnjeg dana. 
Ipak, Solomon nije učinio nijednog Izrailjca robom; oni su bili ratnici, njegove sluge, glavari, zapovednici, i zapovednici njegovih bojnih kola i konjice. 
Oni su bili i nadzornici nad Solomonovim poslom; bilo je pet stotina pedeset onih, koji su nadgledali narod koji je obavljao posao. 
Zatim se faraonova ćerka preselila iz Davidovog grada u njenu kuću koju je Solomon sagradio za nju. Tada je sagradio i Milon. 
Solomon je triput godišnje prinosio žrtve svespalnice i žrtve mira na žrtveniku, koji je sagradio za Gospoda, a sa njima je palio kad pred Gospodom. Tako je dovršio Dom. 
Car Solomon je načinio i brodove u Esion-Geveru, koji se nalazi kod Elata na obali Crvenog Mora, u Edomu. 
Hiram je na ove brodove poslao svoje sluge, pomorce, koji su bili iskusni na moru, zajedno sa Solomonovim slugama. 
Oni su otišli u Ofir i odande uzeli četiri stotine dvadeset talanata zlata i doneli ga caru Solomonu. 
