Knjiga proroka Isaije.
3.
Gle, Gospodar, Gospod nad vojskama, oduzima Jerusalimu i Judi snabdevanje i izdržavanje, snabdevanje hlebom i snabdevanje vodom, 
junaka i ratnika, sudija i proroka, rukovodioca i starešinu, 
pedesetnika i pretpostavljenog, savetnika i veštog stručnjaka, i onoga koji se predviđanjem bavi. 
„I dajem im dečake za glavare; i ćudljive da nad njima upravljaju.“ 
Narod gonjen biva: čovek na čoveka, i čovek na bližnjeg svojeg; drski su: dečak na starešinu, i prostak na odličnika. 
A svako će hvatati brata svojega u domu oca svojega: „Ti plašt imaš! Dođi! Poglavar budi naš! Ovo rasulo uzmi u ruke svoje!“ 
A on će se braniti u onaj dan: „Neću to da ispravljam. U Domu mome hleba nema, ni plašta nema. Nemoj mene postavljati za narodnog glavara.“ 
Jer Jerusalim se ruši, i Juda pada, zato što su reči njihove i dela njihova protiv Gospoda prkošenje u lice Slavi njegovoj. 
Izraz lica njihovog protiv njih svedoči; i kao Sodoma grehom svojim razmeću se i ne kriju. Teško duši njihovoj! Sami sebi propast pripremaju. 
Kažite pravedniku: biće mu dobro, jer će se hraniti plodom dela svojih. 
Teško opakome na zlo, jer dela ruku njegovih na njega će pasti! 
Narode moj! Maloletnici su njihovi tlačitelji i žene nad njim vladaju. Narode moj! Koji te vode, oni te zavode, i puteve tvojih staza oni su zapetljali. 
Na parnicu Gospod se podiže i stao je na sud s narodima. 
Gospod će na sud doći protiv starešina naroda svojega i protiv glavara njihovih: „To ste vi vinograd moj opustošili; u vašim kućama ste zadržali što ste od siromaha oteli. 
Šta vam je, te narod moj tlačite i lice siromaha drobite? – govori Gospodar, Gospod nad vojskama.“ 
I reče Gospod: „Šta se to šepure ćerke sionske, te hodaju ispruženih vratova, i očima namiguju, koracima sitnim koračaju, lančićima na nogama zveckaju? 
Gospodar će učiniti da teme ćerki sionskih oćelavi. Gospod će razgolititi stidna mesta njina.“ 
U dan onaj će Gospodar strgnuti bleštavost lančića i grivni i mesečića 
i naušnica i narukvica i koprena 
i turbana i ogrlica i pojasića i stakalaca s mirisima i amajlija 
i prstenja i nosnih kolutića 
i skupocenih haljina i plašteva i ogrtača i torbica 
i šljokica i košuljica i povezača i kapica. 
Mesto miomirisa biće smrad; mesto pojasa biće vrpca, mesto kovrdža biće obrijano teme, mesto gizdave haljine biće kostret, mesto lepote biće žig. 
Muževi će tvoji od mača poginuti, u okršajima junaci tvoji, 
Na vratnicama tvojim će se kukati i tugovati, na zemlji ćeš sedeti napuštena. 
