Jezdrina.
9.
Kada se sve ovo završilo, pristupili su mi glavari i rekli: „Izrailjski narod, sveštenici i Leviti se nisu odvojili od naroda zemaljskih i njihovih odvratnosti, od Hananaca, Hetita, Ferežana, Jevuseja, Amonaca, Moavaca, Egipćana i Amorejaca. 
Uzeli su neke od njihovih ćerki za sebe i svoje sinove, pa su pomešali sveti rod sa narodima zemaljskim. U ovom neverstvu su prednjačili glavari i dostojanstvenici.“ 
A ja, čim sam čuo za ovu stvar, razderao sam svoju odeću i plašt, čupao kosu sa glave i brade, pa sam seo kao skamenjen. 
Oko mene su se okupili svi koji su se bojali od reči Boga Izrailja, zbog neverstva povratnika iz izgnanstva, a ja sam sedeo kao skamenjen sve do večernje žrtve. 
A tokom večernje žrtve sam ustao iz svoje poniženosti, pa sam razderane odeće i plašta, pao na kolena i raširio ruke Gospodu, mom Bogu. 
Rekao sam: „O, moj Bože! Sramota me je i postiđen sam da bih podigao, o, moj Bože, svoje lice k tebi, jer su naše krivice narasle preko glave i greh je naš velik do nebesa. 
Još od vremena naših očeva u grehu smo velikom sve do ovih dana. Zbog naših krivica smo bili dani mi, naši carevi i naši sveštenici u ruke careva zemaljskih – pod mač, u izgnanstvo, za otimačinu i sramotu sve do danas. 
A sada, na tren nam je došla milost od Gospoda, Boga našeg: da nam ostavi ostatak; da nam da uporište u mestu svoje svetosti; da nam prosvetli oči naše Bog naš, i da nam da malo živnemo u svom robovanju. 
Jer, mi smo roblje, ali u našem robovanju naš nas Bog nije napustio: smilovao nam se pred carevima Persije da oživimo, da se podigne Dom našeg Boga i poprave njegove ruševine, da nam da zid u Judi i u Jerusalimu. 
I šta sad da kažemo, o, Bože naš, posle ovog?! Jer, napustili smo tvoje zapovesti 
koje si nam zapovedio preko svojih slugu, proroka: ’Zemlja u koju idete da je zaposednete je nečista zemlja zbog nečistoće zemaljskih naroda. Napunili su je svojim odvratnostima i nečistoćama s kraja na kraj. 
Zato ne udajite svoje ćerke za njihove sinove niti uzimajte njihove ćerke za svoje sinove. Ne tražite trajni mir i korist sa njima, da biste ostali jaki, da biste jeli dobra zemlje i ostavili je u nasledstvo svojim sinovima doveka.’ 
I posle svega toga što je došlo na nas, zbog naših zlodela i naših velikih greha, ipak si nas, Bože naš, poštedeo više nego što su naše krivice zaslužile, i dao nam ostatak kao što je ovaj. 
Zar da uzvratimo kršenjem tvojih zapovesti i orođavamo se sa narodima ovakvih odvratnosti? Zar se ne bi razgnevio na nas i dokrajčio nas tako da više ne bude ni ostatka ni preživelih? 
O, Gospode, Bože Izrailjev, ti si pravedan jer smo preostali kao ostatak, kao što je danas. Evo nas pred tobom u našim gresima i zbog toga ne možemo da stojimo pred tobom.“ 
