Knjiga proroka Zaharije.
13.
Toga će se dana zbog greha i nečistoće otvoriti izvor za dom Davidov i za stanovnike Jerusalima. 
Toga ću dana – govori Gospod nad vojskama – iz zemlje izbrisati imena idola i više se neće spominjati. Iz zemlje ću da istrebim i proroke i nečisti duh. 
A ako bi još neko da prorokuje, kazaće mu roditelji, otac njegov i majka njegova: ’Živ nećeš ostati jer si laž objavljivao u ime Gospodnje!’ Tako će ga roditelji, otac njegov i majka njegova, probosti kada bude prorokovao. 
Toga će se dana zastideti proroci, baš svi, zbog svojih objava koje su prorokovali. Neće se više zagrtati kosmatim ogrtačem da bi obmanjivali. 
I kazaće: ’Ja i nisam prorok. Ja sam ratar koji ore zemlju, nego me je neko kupio još kada sam mlad bio.’ 
Neko će ga upitati: ’Odakle ti te rane po prsima?’ Odgovoriće: ’Izranjavali su me u kući moga prijatelja.’ 
O, maču, ustani na mog pastira i na čoveka koji mi je blizak – govori Gospod nad vojskama. Udari pastira, i ovce će se razbežati, a ja ću nad neznatne da okrenem ruku svoju. 
I u celoj zemlji – govori Gospod – dve trećine će biti posečeno i postradaće. Tako će ostati samo trećina ljudi. 
Tu ću trećinu da pustim kroz vatru, da je pretopim kao što se srebro topi. Proveriću ih kao što se zlato proverava. Oni će zazvati moje ime i ja ću se odazvati i reći: ’Ovo je moj narod!’ A oni će da uzvrate: ’Gospod je naš Bog!’ 
