2. Knjiga dnevnika.
27.
Jotamu je bilo dvadeset pet godina kad je počeo da vlada, a vladao je šesnaest godina u Jerusalimu. Majka mu se zvala Jerusa, ćerka Sadokova. 
Činio je što je dobro u očima Gospodnjim, sve onako kako je činio njegov otac Ozija. Jedino nije ušao u Dom Gospodnji, a narod je još uvek bio izopačen. 
On je izgradio Gornja vrata Doma Gospodnjeg i mnogo toga je izgradio na zidinama Ofila. 
Izgradio je gradove u Judinom gorju a u šumovitim krajevima je podigao utvrđenja i kule. 
On je zaratio sa carem Amonaca i nadvladao ih je. Amonci su mu te godine dali stotinu talanata srebra, deset hiljada kora pšenice i ječma deset hiljada. To su mu Amonci donosili i druge i treće godine. 
Jotam je ojačao jer je usmerio svoje puteve pred Gospodom, svojim Bogom. 
Ostala Jotamova dela, svi njegovi ratovi i njegovi putevi, zapisani su u Knjizi izrailjskih i Judinih careva. 
Bilo mu je dvadeset pet godina kad je počeo da vlada, a vladao je šesnaest godina u Jerusalimu. 
Kad se Jotam upokojio sa svojim precima, sahranili su ga u Davidovom gradu. Na njegovo mesto se zacario njegov sin Ahaz. 
