Knjiga Nemijina.
12.
Ovo su sveštenici i Leviti koji su došli sa Salatilovim sinom Zorovaveljom i sa Isusom: Soraja, Jeremija, Jezdra, 
Amarija, Maluh, Hatuš, 
Sehanije, Reum, Merimot, 
Ido, Gineto, Avija, 
Mijamin, Madija, Vilga, 
Semaja, Jojariv, Jedaja, 
Saluj, Amok, Helkija, Jedaja. To su bili glavari sveštenika i njihova braća u Isusovo vreme. 
Ovo su Leviti: Isus, Vinuj, Kadmilo, Serevija, Juda i Matanija koji je sa svojom braćom vodio hvalospeve. 
Njihova braća, Vakvukija i Unije su na dužnostima stajali nasuprot njih. 
Isusu se rodio Joakim, Joakimu Elijasiv, a Elijasivu Jodaj; 
Jodaju se rodio Jonatan, a Jonatanu se rodio Jadva. 
U Joakimovo vreme su bili sveštenici, glavari otačkih domova: od Sorajinog doma Meraja, od Jeremijinog Hananija; 
od Jezdrinog Mesulam, od Amarijinog Joanana; 
od Melihujevog Jonatan, od Sevanijinog Josif; 
od Harimovog Adna, od Merajotovog Elkaj; 
od Idovog Zaharija, od Ginetonovog Mesulama; 
od Avijinog Zihrije, od Minijaminovog i od Moadijinog Filtaj; 
od Vilžinog Samuja, od Semajinog Jonatan; 
od Jojarivovog Matenaj, od Jedajinog Ozije; 
od Salujevog Kalaj, od Amokovog Ever; 
od Helkijinog Asavija, od Jedajinog Natanailo. 
Leviti, glavari otačkih domova – u vreme Elijasiva, Jodaja, Joanana i Jadve – bili su popisani baš kao i sveštenici, kada je vladao Darije Persijanac. 
Levijevi potomci, glavari otačkih domova su bili popisani u Knjizi dnevnika sve do vremena Elijasivovog sina Joanana. 
A levitski glavari su bili Asavija, Serevija i Isus sin Kadmilov. Njihova braća su stajala nasuprot njih da slave i hvale po zapovesti Davida, čoveka Božijeg, i to straža pored straže. 
Matanija, Vakvukija, Ovadija, Mesulam, Talmon i Akuv su bili vratari i čuvali su stražu kod skladišta pored vrata. 
Oni su živeli u vreme Isusovog sina Joakima, sina Josedekovog, za vreme upravitelja Nemije i za vreme Jezdre, sveštenika i znalca Svetog pisma. 
Za posvećenje jerusalimskog zida ljudi su potražili Levite iz svih njihovih mesta, da ih dovedu u Jerusalim, da proslave posvećenje u radosti, uz hvale sa pesmom, sa cimbalima, lirama i harfama. 
Okupili su se i sinovi pevača iz ravnice oko Jerusalima, iz netofatskih sela; 
iz Vet-Gilgala i sa polja Gavaje i Azmaveta, jer su pevači za sebe sazidali sela oko Jerusalima. 
Sveštenici i Leviti su se očistili, a očistili su i narod, vrata i zid. 
Doveo sam glavare Jude da se popnu na zid i postavio sam dva velika hora slavljenja i povorke, desno po zidu prema Gnojnim vratima. 
Iza njih je išao Osaja, polovina Judinih glavara; 
Zatim Azarija, Jezdra i Mesulam; 
Juda, Venijamin, Semaja i Jeremija. 
A od sinova sveštenika sa trubama: Jonatanov sin Zaharija, sin Semaje, sin Matanije, sin Miheje, sin Zahura, sin Asafov. 
I njegova braća Semaja, Azareilo, Milalaj, Gilalaj, Maj, Natanailo, Juda i Hanani sa instrumentima Božijeg čoveka Davida. A Jezdra, znalac Svetog pisma, je išao pred njima. 
Kod Izvorskih vrata, baš pred njima, popeli su se stepenicama Davidovog grada, zidnim usponom, do Davidovog doma i do Vodenih vrata na istoku. 
Drugi hor slavljenja sa polovinom povorke je išao suprotno, a ja sam bio pozadi sa polovinom povorke na zidu, iznad kule kod peći i do Širokog zida. 
Onda iznad Jefremovih vrata, pa iznad Starih vrata i iznad Ribljih vrata; i Ananilove kule i kule Meje do Ovčijih vrata. Stali su kod Tamničkih vrata. 
Tada su oba hora slavljenja zauzela svoje mesto u Božijem Domu, baš kao i ja, polovina dostojanstvenika sa mnom, 
i sveštenici Elijakim, Masija, Minijamin, Miheja, Elioinaj, Zaharija i Hananija sa trubama. 
Zatim Masija, Semaja, Eleazar, Ozije, Joanan, Malhija, Elam i Ezer. A pevači su pevali glasno pod nadglednikom Jezrajom. 
Tog dana su žrtvovali mnogo žrtava. Radovali su se jer ih je Bog obradovao velikom radošću, a i žene i deca su se radovali tako da se radost Jerusalima čula nadaleko. 
Tog dana su određeni ljudi postavljeni nad odajama skladišta za prinose, za prve plodove i za desetine, da sakupljaju u njih sa gradskih polja delove po Zakonu za sveštenike i za Levite. Jer, narod Jude se radovao zbog sveštenika i Levita koji su služili. 
Održavali su službu njihovog Boga i službu očišćenja, kao i pevači i vratari prema zapovesti Davida i njegovog sina Solomona. 
Naime, još je od davnina, u vreme Davida i Asafa, bilo glavara pevača i slavopoja i hvalospeva Bogu. 
Tako je sav Izrailj u vreme Zorovavelja i u vreme Nemije davao delove pevačima i vratarima, koliko je potrebno za taj dan. Odvajali su posvećeno za Levite, a Leviti su odvajali posvećeno za Aronove potomke. 
