Knjiga propovednikova.
8.
Ko je poput mudrog čoveka? Ko poznaje značenje stvari? Mudrost čoveku obasjava lice i tvrdoću mu lica omekšava. 
Kažem ti: carevu zapovest izvrši zbog zaveta pred Bogom. 
Ne žuri da od njega odeš i ne pristaj na zlu stvar, jer on čini šta god poželi. 
Naime, njegova reč je vrhovna i ko će da mu kaže: „Šta to radiš?“ 
Ko god sluša njegovu zapovest neće doživeti zlo, a mudro srce zna i pravo vreme i način. 
Jer za sve postoji pravo vreme i način, makar nevolja velika pritiska čoveka. 
Tek, on ne zna šta će da se zbude, i ko da mu kaže kad će se šta desiti? 
Nema čoveka koji vlada vetrom, koji vetar zauzdava. Niko ne vlada danom smrti, od boja nema poštede, a nepravda ne spasava onog nad kim vlada. 
Sve to sam video i srcem razmišljao o svemu što se radi pod kapom nebeskom. Nekada čovek vlada čovekom na njegovu štetu. 
A video sam i zlobnike, već sahranjene, kako dolaze i odlaze sa svetog mesta. Zaboravili su ih u gradu gde su tako radili. A i to je prolazno. 
Zato što ih kazna za zlo ne stiže odmah, ljudi su srcem rešeni da čine zlo. 
Makar da grešnik i stotinu puta učini zlo, pa opet dugo živi, ja znam da će bogobojaznima biti dobro jer se boje Boga. 
A zlobniku neće biti dobro, neće mu se produžiti dani što su poput senke, jer se Boga ne boji. 
I ovo je prolaznost koja se dešava na zemlji: ima pravednika kojima se dešava po delima nepravednika, a ima nepravednika kojima se dešava po delima pravednika. Ali, kažem, i to je prolazno. 
Tako sam hvalio uživanje, jer za čoveka nema boljeg pod kapom nebeskom nego da jede i pije, da srećan bude; to da ga prati u trudu njegovom kroz dane života njegovog, koji mu je Bog dao pod kapom nebeskom. 
Zato sam se srcem predao da upoznam mudrost, da vidim dostignuća što su na zemlji ostvarena – iako zbog njih nekome ni noću ni danju san na oči ne dolazi – 
razmislio sam o svim Božijim delima: čovek ne može da dokuči urađeno pod kapom nebeskom. On traga s trudom ali ne nalazi. Makar mudar tvrdio da je zna, ipak nije kadar da to dokuči. 
