Knjiga proroka Miheja.
1.
Ovo je Gospodnja reč koja je došla Miheju Morašćaninu, viđenje za Samariju i Jerusalim u vreme Jotama, Ahaza i Jezekije, careva Jude. 
Čujte, o, narodi svi! Poslušaj, zemljo, svi vi što je ispunjavate! Neka Gospod Bog protiv vas svedok bude, Gospod iz hrama svetosti svoje. 
Jer, gle, izlazi Gospod iz svog mesta, sići će da gazi visine zemaljske. 
Pod njim će se topiti planine, raspuknuće se doline kao vosak pred ognjem, biće kao kada voda niz strminu teče. 
Sve je to zbog Jakovljevog prestupa i zbog greha kuće izrailjske. A koji je Jakovljev prestup? Zar to nije Samarija? I koje su uzvišice Judine? Zar to nije Jerusalim? 
„Samariju ću da pretvorim u hrpu kamenja nasred ledine, u polje za zasad vinograda. Kamenje ću njeno da izručim u dolinu, ogoliću njene temelje. 
Biće satrveni svi njeni kipovi i u vatri izgoreće svi njeni dobici. Uništiću sve njene idole jer ih je nakupila od dobiti bludničke, pa će opet biti bludnička dobit.“ 
Žaliću ja zbog ovog, vapiću, ići ću bos i go. Zavijaću naricaljku kao šakal i kliktaću kao ženka noja. 
Jer nema leka za njenu ranu koja dođe sve do Jude, raširi se sve do vrata mog naroda u Jerusalimu. 
Ne javljajte Gatu, ne jecajte, ne plačite. U Vet-Afri u prašini valjajte se. 
Beži, stanovnice safirska, gola i osramoćena. Neće izaći stanovnica sananska jer zbog naricaljke Vet-Ezela tamo nećete zaklon naći. 
Dobro čeka zabrinuta stanovnica marotska, jer je sišlo od Gospoda zlo na vrata Jerusalima. 
U bojna kola upregni konje, stanovnice Lahisa, jer si početak greha ćerko sionska. U tebi su se našli prestupi Izrailja. 
Zato ćeš dati darove Moreset-Gatu, a kuće ahzivske izneveriće careve Izrailja. 
Ipak ću ti dovesti osvajača, stanovnice mariska, a do Odolama će doći slava Izrailja. 
Oćelavi i kosu ošišaj za decom svojom milom. Raširi ćelu svoju kao lešinar, jer će od tebe otići u izgnanstvo. 
