2. Knjiga dnevnika.
21.
Kad se Josafat upokojio sa svojim precima, sahranili su ga s njegovim precima u Davidovom gradu. Na njegovo mesto se zacario njegov sin Joram. 
Njegova braća, Josafatovi sinovi, su bili Azarija, Jehilo, Zaharija, Azarija, Mihailo i Sefatija – svi deca Josafata, izrailjskog cara. 
Otac im je dao mnoge darove: srebro, zlato, dragocenosti, zajedno sa Judinim utvrđenim gradovima. A carstvo je dao Joramu, svom prvencu. 
Joram se izdigao nad carstvom svog oca, osilio se i mačem pobio svu svoju braću i neke od glavara Izrailja. 
Trideset dve godine je bilo Joramu kad se zacario, a vladao je osam godina u Jerusalimu. 
On je išao stopama izrailjskih careva, kao što je činio dom Ahavov, jer mu je Ahavova ćerka bila žena. Činio je što je zlo u očima Gospodnjim. 
Ipak, Gospod nije hteo da uništi Davidov dom zbog saveza koji je sklopio sa Davidom, pošto mu je obećao da će dati svetiljku njegovim potomcima doveka. 
U njegove dane se Edom pobunio protiv Jude, pa je postavio cara nad sobom. 
Joram je otišao sa svojim zapovednicima, sa svim bojnim kolima. Ustao je noću i napao Edomce, koji su opkolili njega i zapovednike bojnih kola. 
Tako se Edom otrgao od Jude sve do danas. U to vreme se pobunila i Livna protiv njegove vlasti, jer je zaboravio Gospoda, Boga svojih otaca. 
Takođe, podigao je uzvišice u brdima Jude, učinio da se stanovnici Jerusalima odaju bludu, a i Judu je zaveo. 
Tada mu je došlo pismo proroka Ilije s porukom: „Govori Gospod, Bog tvog pretka Davida: ’Zato što nisi sledio puteve svog oca Josafata i puteve Judinog cara Ase, 
nego si sledio puteve careva izrailjskih; zato što si učinio da se stanovnici Jude i Jerusalima odaju bludu, kao što je činio dom Ahavov; zato što si pobio bolje od sebe, svoju braću iz očevog doma; 
evo, Gospod će udariti velikim zlom tvoje žene, tvoje sinove i svu tvoju imovinu, 
a tebe teškom bolesti creva, dok ti dan po dan sva creva od bolesti ne iscure.’“ 
I podiže Gospod na Jorama duh u Filistejcima i Arapima koji žive pored Kušana. 
Oni su napali Judu, provalili u nju i poharali svu imovinu koja se našla u carevom dvoru, njegove sinove i žene, tako da mu nije ostao nijedan sin osim najmlađeg Joahaza. 
Posle toga Gospod ga je udario bolešću creva kojoj nije bilo leka. 
Tako su prolazili dani sve dok mu nakon dve godine creva nisu iscurila od bolesti. Umro je u teškim mukama. Ipak, narod nije za njim pogrebno palio kao što je palio za njegovim precima. 
Imao je trideset dve godine kada se zacario a osam godina je vladao u Jerusalimu. Niko nije žalio za njim. Narod ga je sahranio u Davidovom gradu ali ne i u carskim grobnicama. 
