Knjiga proroka Jeremije.
12.
Pravedan si, Gospode, kad god ti se tužim, ali ću ipak da ti govorim o pravdi: Zašto su napredni putevi pokvarenjaka? Zašto likuju svi podli zlotvori? 
Ti si ih posadio i već se ukoreniše, napreduju i već donose plod. Blizu si njihovih usta, ali daleko od nutrine njihove. 
A ti me, Gospode, poznaješ, vidiš me i ispituješ srce moje spram tebe. Poteraj ih ko ovce na klanje, odvoji ih za dan klanja! 
Dokle će zemlja da tuguje, da sahne rastinje po svim poljima od zla onih što tu prebivaju? Propale su i životinje i ptice jer je narod rekao: „Neće on da vidi naše skončanje!“ 
„Ako si se umorio trčeći s pešacima, kako li ćeš se tek ogledati s konjima? Kada u spokojnoj zemlji padaš, šta li ćeš da radiš na jordanskom čestaru? 
Jer i braća tvoja i dom tvoga oca su te izneverili i na sav glas su vikali za tobom. Ne veruj im čak i kada ti ljubazno govore. 
Dom sam svoj napustio i svoje nasledstvo ostavio. Voljenu sam svoju predao u ruke njenih neprijatelja. 
A sada je moje nasledstvo kao lav u šumi što na mene rikom riče. I zato ga mrzim. 
Je lʼ nasledstvo moje pirgava ptica grabljivica? Lešinari, sjatite se na nju svud unaokolo! Idite, sakupite sve životinje na polje, dovedite ih na hranu. 
Mnogi su pastiri izlomili moj vinograd i izgazili moj deo. Pretvorili su moj mili deo u golu pustinju. 
Da, pretvorili su je u pustinju i sada preda mnom opustošena tuguje. U pustaru je pretvorena zemlja i to nikoga ne potresa. 
Preko pustinjskih ogolelih visova došli su zatirači, jer Gospodnji mač satire s kraja na kraj zemlje i nema mira ni za koga. 
Sejaće pšenicu, a trnje će žeti. Iznuriše se, a nikakve koristi. Stidite se svojih uroda zbog Gospodnjeg plamtećeg gneva! 
Ovako kaže Gospod svim mojim zlim susedima koji napadaju zemlju koju sam dao mom narodu Izrailju u nasledstvo: evo, počupaću ih iz njihove zemlje, a iz njihove ću sredine da iščupam Judin dom. 
A kada ih iščupam, vratiću se da im se smilujem i dovedem svakog na njegovo nasledstvo i svakog na njegovu zemlju. 
I ako se istinski nauče putevima moga naroda, da se zaklinju mojim imenom – ’Tako nam živog Gospoda’ – onako kako su oni moj narod naučili da se kunu Valom, naseliće se usred mog naroda. 
Ali ako ne poslušaju, ja ću da iščupam taj narod, da iščupam i da zatrem – govori Gospod.“ 
