Knjiga proroka Zaharije.
12.
Proroštvo reči Gospodnje o Izrailju. Govori Gospod koji je razastro nebesa i utemeljio zemlju, koji je načinio duh u čovekovoj nutrini: 
„Evo, načiniću Jerusalim čašom pijanstva za sve okolne narode. I Juda će biti pod opsadom kao i Jerusalim. 
Tog dana ću Jerusalim načiniti teškim kamenom za sve narode. Okilaviće teško svi koji ga podignu i protiv njega će se okupiti svi narodi zemaljski. 
Toga dana – govori Gospod – udariću smetenošću svakog konja, a konjanika bezumljem. Ali bdeću nad svakom kućom Judinom dok ću slepilom udariti sve konje naroda. 
I Judini glavari će govoriti u svom srcu: ’Stanovnici Jerusalima naša su snaga zbog Gospoda nad vojskama, Boga njihovog.’ 
Toga dana ću učiniti Judine glavare poput žeravice među stablima, poput baklje među snopovima. I oni će popaliti i sa leve i sa desne strane, sve narode unaokolo. Jerusalimljani će ponovo prebivati u svom mestu – u Jerusalimu. 
Gospod će prvo osloboditi šatore Judine, da sjaj slave doma Davidovog i slava stanovnika Jerusalima ne budu iznad Jude. 
Toga će dana Gospod biti zaštita svim stanovnicima Jerusalima. I onaj koji među njima posrće biće toga dana kao David. Dom Davidov biće kao Bog, kao Anđeo Gospodnji među njima. 
Toga dana ću učiniti da ispare svi narodi koji udare na Jerusalim. 
Izliću na dom Davidov i na stanovnike Jerusalima Duh naklonosti i preklinjanja. I oni će gledati mene, onoga koga su proboli. Zakukaće za njim kao što se kuka za jedincem. Gorko će plakati za njim kao što se plače za prvencem. 
Toga će dana biti velika žalost u Jerusalimu kao žalost za Adad-Rimonom u dolini Megido. 
Žaliće zemlja, porodica za porodicom za sebe, porodica doma Davidovog zasebno, njihove žene zasebno, porodica doma Natanovog zasebno i njihove žene zasebno; 
porodica doma Levijevog zasebno i njihove žene zasebno, porodica Semajeva zasebno i njihove žene zasebno; 
sve preostale porodice, svaka od njih zasebno i njihove žene zasebno. 
