17
ETT HELIGT FOLK (kap 17-20)
1 Herren (Jahveh) talade till Mose och sa:
2 Tala till Aron och hans söner och alla Israels söner och säg dessa ord till dem som Herren (Jahveh) har befallt. Säg:
Kött offrat till avgudar
3 Om någon (ordagrant: ”och, man, man” – betonar att det är ett generellt förbud) av Israels hus slaktar en ko, ett lamm eller en get i eller utanför lägret, 4 och inte för fram djuret till mötestältets (hebr. óhel meed) ingång för att bära fram det som en offergåva åt Herren (Jahveh) framför Herrens (Jahvehs) tabernakel (hebr. miskan), ska det tillräknas den mannen som blodskuld. Han har spillt blod, och han ska utrotas ur sitt folk. 5 Därför ska Israels barn komma med sina slaktdjur som de brukar slakta ute på marken, fram till Herren, till mötestältets ingång, till prästen, och slakta dem där som ett shalomoffer (gemenskapsoffer) åt Herren (Jahveh). 6 Prästen ska stänka blodet på Herrens (Jahvehs) altare vid ingången till mötestältet och bränna fettet till en ljuvlig doft för Herren (Jahveh). 7 De ska inte mer offra sina slaktoffer till de håriga bockar (onda andar, satyrer, skogsdemoner – hebr. sair) som de i trolös avfällighet håller sig till. Detta ska vara en evig stadga för dem, från släkte till släkte.
8 Och du ska säga till dem: Om någon (ordagrant: ”och, man, man”) av Israels hus eller av främlingarna som bor bland dem, offrar ett brännoffer eller ett slaktoffer 9 och inte för fram det till mötestältets ingång för att offra det åt Herren, ska den mannen utrotas ur sitt folk.
Förbud att äta blod
10 Om någon (ordagrant: ”och, man, man”) av Israels hus eller av främlingarna som bor bland dem förtär något blod, ska jag vända mitt ansikte mot den som äter blodet [3 Mos 3:17] och utrota honom ur hans folk. 11 För kroppens (varje varelses) liv (själ) är i blodet, och jag har gett er det för altaret, för att bringa försoning för era liv (själar). Det är blodet som bringar försoning genom livet (själen) som är i det. 12 Därför säger jag till Israels barn: Ingen av er ska äta blod. Främlingen som bor ibland er ska inte heller äta blod.
Förbud att äta kött av kvävda djur
13 Om någon (ordagrant: ”och, man, man”) av Israels barn eller av främlingarna som bor bland dem fäller ett villebråd av fyrfotadjur eller en fågel av det slag som får ätas, ska han låta blodet rinna ut och täcka över det med jord. 14 För varje kropps liv är dess blod. Därför säger jag till Israels barn: Ni ska inte äta någon kropps blod, för varje kropps liv är dess blod. Var och en som äter det ska utrotas. 15 Och var och en som äter ett självdött eller ihjälrivet djur, vare sig han är infödd eller främling, ska tvätta sina kläder och bada sig i vatten och vara oren ända till kvällen. Då blir han ren. 16 Om han inte tvättar sina kläder och badar sin kropp, kommer han att bära på skuld.