- 2 Kungaboken
- <
- 9
- >

9
Nordrikets 10:e kung – Jehu
1 Och profeten Elisha kallade på en av profetsönerna och sa till honom: ”Omgjorda dina länder [bind upp kläderna, gör dig redo] och ta denna flaska med olja i din hand och gå till Ramot-Gilead. 2 Och när du kommer dit se (leta) efter Jehu, Jehoshafats son, Nimshis son, och gå in och låt honom resa sig från sina bröder och för in honom till en inre kammare. 3 Och ta flaskan med olja och häll ut den över hans huvud och säg: ’Så säger Herren (Jahveh): Jag har smort dig till kung över Israel.’ Öppna sedan dörren och fly och dröj inte.”
4 Och ynglingen, den unga profeten gick till Ramot-Gilead. 5 Och han kom och se, härföraren för armén satt där och han sa: ”Jag har ett ärende till dig härförare.”
Och Jehu sa: ”Till vem av alla oss?” Och han sa: ”Till dig, härförare.”
6 Och han steg upp och gick in i huset, och han hällde oljan över hans huvud och sa till honom: ”Så säger Herren (Jahveh), Israels Gud (Elohim): Jag har smort dig till kung över Herrens (Jahvehs) folk, över Israel. 7 Och du ska slå din herre Ahabs (hebr. Achavs) hus, för att jag ska hämnas blodet på mina tjänare profeterna, och blodet på alla Herrens (Jahvehs) tjänare från Isebels hand. 8 Och hela Ahabs hus ska förgås, och jag ska hugga av från Ahab alla som urinerar mot muren [nedvärderande uttryck för en man; en oren hund] – [både] instängd (fängslad) och frisläppt – i Israel. 9 Och jag ska göra Ahabs hus som Jerobeams, Nevats sons, hus och som Baesha, Achijas sons, hus. 10 Och hundarna ska äta Isebel i Jizreels del [området som tidigare varit Navots vingård] och ingen ska begrava henne.” Och han öppnade dörren och flydde.
11 Och Jehu kom till sin herres tjänare och en av dem sa till honom: ”Shalom (är allt väl)? Varför kom denne dåre till dig?” Och han sa till dem: ”Ni känner mannen och vad han babblar.”
12 Och de sa: ”Du ljuger! Berätta för oss, vi ber dig.”
Och han sa: ”Så och så talade han till mig och sa: Så säger Herren (Jahveh): Jag har smort dig till kung över Israel.”
13 Och de skyndade sig och tog varje man sin mantel och lade den under honom överst på trappen och de blåste i shofaren och sa: ”Jehu är kung!”
Jehu dödar Joram och Achasja
14 Och Jehu, Jehoshafats son, Nimshis son, konspirerade mot Joram. Och Joram vaktade (skyddade, bevarade) Ramot-Gilead från Chazael, Arams kung, 15 men kung Joram hade återvänt för att bli läkt i Jizreel från skadorna som araméerna hade gett honom, när han stred mot Chazael, Arams kung. Och Jehu sa: ”Om detta är i ditt sinne, låt då ingen bli flykting från staden och gå och berätta det i Jizreel.” 16 Och Jehu åkte i en vagn och gick till Jizreel, för Joram låg där. Och Achasja (hebr. Achazjaho), Juda kung, hade kommit ner för att se Joram.
17 Och väktaren stod på Jizreels torn och han såg Jehus trupp när han kom och sa: ”Jag ser en trupp.”
Och Joram sa: ”Ta en ryttare och sänd och möt honom och låt honom säga ’shalom (står allt väl till)?’ ”
18 Och en gick på hästryggen och mötte honom och sa: ”Så säger kungen: ’Shalom (står allt väl till)?’ ”
Och Jehu sa: ”Vad har du att göra med shalom? Vänd om bakom mig.” Och väktaren berättade och sa: ”Budbäraren kom till dem men han kommer inte tillbaka.”
19 Och han sände ut en andra ryttare som kom till dem och sa: ”Så säger kungen: ’Shalom (står allt väl till)?’ ” Och Jehu sa: ”Vad har du att göra med shalom? Vänd om bakom mig.”
20 Och väktaren berättade och sa: ”Budbäraren kom till dem men han kommer inte tillbaka. Körningen liknar Jehus, Nimshis sons, körning, för han kör våldsamt (”som en dåre” – hebr. shigaon).”
[Ordet våldsamt” kommer från samma rot som det som översätts ”galen” i vers 11. Detta är den betydelse som ges av de grekiska och latinska versionerna, men den judiske historikern Josefus förklarade ordet att: ”Jehu reste lugnt och i god ordning”. Jehu körde på ett sätt som var lätt att känna igen. Det liknande ordet shiggaion används om psalmer som har ”tvära kast”, se Ps 7:1; Hab 3:1.]
21 Och Joram sa: ”Gör redo” och de gjorde i ordning hans vagn. Och Joram, Israels kung, och Achasja, Juda kung, gick ut och steg upp i sina vagnar och de gick ut och mötte Jehu. De fann honom i jizreliten Navots område. 22 Och det skedde när Joram såg Jehu att han sa: ”Shalom (står allt väl till), Jehu?” Och han sa: ”Vilken shalom (hur kan det stå rätt till), så länge din mor Isebels prostitution och hennes häxkonster är så många?”
23 Och Joram vände sina händer och flydde och sa till Achasja: ”Det är förräderi, Achasja.”
24 Och Jehu spände sin båge med sin fulla styrka och slog Joram mellan hans armar och pilen gick ut i hans hjärta och han sjönk ihop i sin vagn. 25 Och han sa till Bidqar, hans härförare: ”Ta upp och kasta honom på jizreliten Navots del av fältet, för kom ihåg hur du och jag red tillsammans efter Ahab, hans far och Herren (Jahveh) förkunnade detta budskap (profetord, denna börda – hebr. masa) mot honom; 26 Ja, verkligen (i sanning), jag har sett Navots blod och hans söners blod igår [1 Mos 4:10], förkunnar (säger, proklamerar) Herren (Jahveh), och jag ska belöna er på denna plats, förkunnar (säger, proklamerar) Herren (Jahveh). Och nu ta och kasta honom på denna plats på marken enligt Herrens (Jahvehs) ord. [Denna händelse där Ahabs fru, Isebel, dödat Navot för att få hans vingård hade skett 14-15 år tidigare, se 1 Kung 21. Det nämns inget om att Navots söner också dödades, men det var inte ovanligt att även sönerna dödats, se även 2 Kung 14:6.]
27 Och Achasja, Juda kung, såg detta och han flydde [söderut] längs vägen vid trädgårdshuset (hebr. Bet Haggan) [kan vara moderna Jenin söder om Jizreel]. Men Jehu följde efter honom och sa: ”Slå även honom [medan han är] i vagnen.” I backen upp till Gor, som är vid Ivleam [blev han träffad], men han flydde [vidare] till Megiddo och dog där. 28 Och hans tjänare bar honom i en vagn till Jerusalem och begravde honom i hans grav med hans fäder i Davids stad. 29 Achasja hade började regera över Juda [Sydriket] i det 11:e regeringsåret av [Nordrikets 9:e kung] Joram, Ahabs son.
[Det första året regerade Joram troligtvis tillsammans med sin far. Tillträdesåret räknades oftast med i Sydriket, medan tillträdesåret inte räknades i Nordriket. Därav angivelsen 12 år i 2 Kung 8:25.]
Isebel dödas
30 Och Jehu kom till Jizreel och Isebel hörde det och hon målade sina ögon och klädde sitt huvud och tittade ut genom fönstret. 31 Och när Jehu kom in i porten sa hon: ”Shalom (står allt väl till) Zimri, din herres mördare?”
32 Och han lyfte upp sitt ansikte mot fönstret och sa: ”Vem är på min sida? Vem?” Och två eller tre furstar hängde ut (genom fönstret) till honom. 33 Och han sa: ”Kasta ner henne.” Och de kastade ner henne och en del av hennes blod skvätte på muren och på hästarna och hon blev nedtrampad.
34 Och han kom in och åt och drack och han sa: ”Ta hand om, jag ber er, denna förbannelse (hebr. arar) och begrav henne, för hon är en kungs dotter.” 35 Och de gick för att begrava henne, men de fann inte mer än hennes skalle och fötterna och hennes händer. 36 Och de kom tillbaka och berättade för honom, och han sa: ”Detta är Herrens (Jahvehs) ord som han talade genom sin tjänare Elia, tishbiten, och sa: I Jizreels del [området som tidigare varit Navots vingård] ska hundarna äta Isebels kött, 37 och Isebels kadaver ska bli som dynga på fältets ansikte i Jizreels del [område] så att man inte ska kunna säga: Detta är Isebel.”

- 2 Kungaboken
- <
- 9
- >

© 2017-2024 SKB