3
De som har tron är Abrahams barn
1 + Dåraktiga galater! Vem har förhäxat er? Ni fick ju Jesus Kristus målad för era ögon som korsfäst. 2 + En enda sak vill jag veta från er: fick ni Anden genom laggärningar eller genom att lyssna i tro? 3 Är ni så dåraktiga? Ni som började i Anden, ska ni nu sluta i köttet+? 4 Har ni lidit+ så mycket förgäves, om det nu var förgäves? 5 Han som ger er Anden och gör underverk bland er, är det för era laggärningar eller för att ni lyssnar i tro, som Abraham? 6 Han trodde Gud, och det räknades honom till rättfärdighet.+ 7 + Därför ska ni veta att de som har tron, de är Abrahams barn.
8 Skriften förutsåg att Gud skulle förklara hedningarna rättfärdiga av tro och gav i förväg detta glädjebud till Abraham: I dig ska alla folk bli välsignade. + 9 Alltså blir de som tror välsignade tillsammans med Abraham som trodde.
10 Men de som håller sig till laggärningar är under förbannelse. Det står skrivet: Förbannad är den som inte håller fast vid allt som står skrivet i lagens bok och gör därefter.+ 11 Att ingen förklaras rättfärdig inför Gud genom lagen är uppenbart, eftersom den rättfärdige ska leva av tro.+ 12 Men lagen säger inte "av tro", utan att den som följer dessa bud ska leva genom dem.+ 13 + Kristus har friköpt oss från lagens förbannelse genom att bli en förbannelse i vårt ställe. Det står skrivet: Förbannad är var och en som är upphängd på trä.+ 14 + Så skulle välsignelsen som Abraham fått komma till hedningarna i Jesus Kristus, så att vi genom tron skulle få den utlovade Anden.
Lagen upphäver inte löftet
15 + Bröder, jag vill ta ett mänskligt exempel: inte ens en människas testamente som vunnit laga kraft kan upphävas eller utökas. 16 + Nu gavs löftena till Abraham och hans avkomma. Det står inte: "och dina avkomlingar", som när det gäller många, utan som när det gäller en enda: och din avkomma, som är Kristus.+ 17 Vad jag menar är detta: ett testamente+ som Gud själv i förväg gjort giltigt kan inte upphävas av lagen som kom fyrahundratrettio år senare+, så att löftet skulle bli ogiltigt. 18 + För om arvet skulle bero på lagen, beror det inte längre på löftet. Men Gud gav det till Abraham genom ett löfte.
19 + Varför gavs då lagen? Den blev tillagd på grund av överträdelserna för att gälla tills avkomlingen kom, han som löftet gällde. Den utfärdades genom änglar och lades i en medlares hand+. 20 + Och medlaren representerar inte bara en part. Men Gud är en+.
21 Är då lagen emot Guds löften? Verkligen inte. Hade vi fått en lag som kunde ge liv, då hade rättfärdigheten verkligen kommit av lagen. 22 + Men nu har Skriften inneslutit allt under synd, för att det som var utlovat ska ges genom tron på Jesus Kristus åt dem som tror. 23 + Innan tron kom hölls vi instängda och bevakade av lagen tills tron skulle uppenbaras. 24 + Så blev lagen vår övervakare+ fram till Kristus, för att vi skulle förklaras rättfärdiga av tro. 25 Men när tron väl har kommit står vi inte längre under någon övervakare.
Guds och Abrahams barn
26 + Alla är ni Guds barn genom tron på Kristus Jesus. 27 + Alla ni som blivit döpta till Kristus har iklätt er Kristus. 28 + Här är inte jude eller grek, slav eller fri, man och kvinna. Alla är ni ett i Kristus Jesus. 29 + Och om ni tillhör Kristus är ni avkomlingar till Abraham, arvingar efter löftet.
+ 3:1 1 Kor 1:23. + 3:2 Apg 11:17, Gal 2:16, Ef 1:13. + 3:3 köttet Ett sinne styrt av lägre mänskliga begär, inte av Guds Ande (jfr Gal 5:16f, Rom 8:5f). + 3:4 lidit Annan översättning: "upplevt". Se dock Apg 14:2f, Gal 4:29, 6:12 för exempel på de sydgalatiska församlingarnas lidande för evangeliets skull. + 3:6 1 Mos 15:6. + 3:7 Rom 4:11f. + 3:8 1 Mos 12:3. Skriften förutsåg trons rättfärdighet (1 Mos 15:6) och kunde därför "i förväg" profetera om hur Abraham skulle bli far till många folk genom evangeliet. + 3:10 5 Mos 27:26. + 3:11 Hab 2:4. + 3:12 3 Mos 18:5. + 3:13 Rom 8:3. + 3:13 5 Mos 21:23. + 3:14 1 Mos 12:3, Jes 32:15, Apg 2:33. + 3:15 Hebr 9:17. + 3:16 1 Mos 17:7f, 22:18. + 3:16 1 Mos 13:15, 15:18. Avkomling och avkomma är samma ord både i grekiskan (spérma) och hebreiskan (zéra). Det står i singular (jfr vers 28-29) och betyder ordagrant "säd". + 3:17 testamente Annan översättning: "förbund" (jfr 1 Mos 15:18, Hebr 9:15f). + 3:17 fyrahundratrettio år senare Jfr 2 Mos 12:40 med not. Om lagen gavs 1446 f Kr, kom löftet (1 Mos 12:1-3 eller 46:2-4) år 1876 f Kr. + 3:18 Rom 4:13f, 11:6. + 3:19 Rom 4:15, 5:13. + 3:19 i en medlares hand Lagen överlämnades genom Mose, som därigenom stod som medlare mellan Gud och folket, 5 Mos 5:5. + 3:20 1 Tim 2:5. + 3:20 Gud är en Endast en part – Gud själv – var aktiv när Abraham fick löftet om Messias (se 1 Mos 15:17-18). + 3:22 Rom 3:9f, 11:32. + 3:23 Gal 4:3f. + 3:24 Apg 13:39, Rom 10:4. + 3:24 övervakare Grek. paidagogós, ("barnledare", jfr "pedagog"), en slav som med sträng hand skulle övervaka barnen och leda dem till skolan. + 3:26 Joh 1:12, Rom 8:15f, Gal 4:5f. + 3:27 Rom 6:3, 13:14. + 3:28 Joh 17:21, Rom 10:12, 1 Kor 12:13, Kol 3:11. + 3:29 Rom 4:11f, 9:7f.