7
Israels förfall och nöd
1 + Ve mig!
Det är med mig
som när sommarens frukt
är insamlad,
som när efterskörden
efter vinbärgningen är slut.
Det finns ingen druvklase att äta,
inget tidigt fikon
som jag längtat efter.
2 + De fromma är försvunna
från jorden,
ingen bland människorna
är ärlig.
Alla ligger de på lur efter blod,
var och en vill fånga den andre
i sitt nät.
3 + Deras händer är skickliga
på att göra det onda.
Fursten begär gåvor
och domaren mutor,
den mäktige kräver
vad han vill ha.
Så gör de gemensam sak.
4 + Den bäste bland dem
är som ett törnsnår,
den ärligaste värre
än en törnhäck.
Det kommer en dag
för dina väktare,
din räkenskapsdag.
Då grips de av förvirring.
5 + Tro inte på en vän,
lita inte på en förtrogen.
Vakta din muns dörrar
för henne som vilar i din famn,
6 + för sonen föraktar sin far,
dottern trotsar sin mor,
sonhustrun sin svärmor,
och var och en har sin egen familj
till fiender.+
Israels upprättelse
7 + Men jag ska skåda efter Herren,
jag ska hoppas
på min frälsnings Gud.
Min Gud ska höra mig.
8 + Gläd dig inte över mig,
du min fiende.
Har jag fallit
ska jag resa mig igen,
sitter jag i mörkret
är Herren mitt ljus.
9 + Eftersom jag syndat mot Herren
ska jag bära hans vrede
tills han tar sig an min sak
och skaffar mig rätt.
Han ska föra mig ut i ljuset,
och jag ska se hans rättfärdighet.
10 + Min fiende ska se det
och täckas av skam,
hon+ som sade till mig:
”Var är nu Herren din Gud?”
Mina ögon ska se på henne,
hur hon trampas ner
som smuts på gatan.
11 + En dag ska dina murar byggas upp.
Den dagen ska dina
gränser vidgas.
12 + Den dagen ska man komma till dig
från Assur och från Egyptens städer,
från Egypten och ända till floden,
från hav till hav
och från berg till berg.
13 + Men jorden ska bli en ödemark
för sina invånares skull.
Det blir frukten
av deras gärningar.
Bön och lovsång
14 + Vakta ditt folk med din stav,
din arvedels hjord
som bor avskild i skogen,
mitt i ett fruktbart land.
Låt den beta i Bashan och i Gilead+
som under forna dagar.
15 + Som i de dagar
du drog ut ur Egyptens land
ska jag visa dem underbara ting.
16 + Hednafolken ska se det och skämmas
med all sin makt.
De ska lägga handen på munnen,
deras öron ska bli döva.
17 + De ska slicka stoftet som ormar,
som markens kräldjur.
Bävande ska de överge sina hålor,
skräckslagna ska de söka
Herren vår Gud.
De ska frukta dig.
18 + Vem är en Gud som du,
som förlåter skuld+
och inte tillräknar synd
hos dem som är kvar
av din arvedel?
Han håller inte kvar sin vrede
för evigt,
för han har sin glädje i nåd.
19 Han ska förbarma sig över oss igen
och trampa på
våra missgärningar.
Du ska kasta alla deras synder+
i havets djup.
20 + Du ska visa trofasthet mot Jakob
och nåd mot Abraham,
så som du med ed har lovat
våra fäder i forntidens dagar.
+ 7:1 Matt 21:19. + 7:2 Ps 12:2, 140:6, Ords 1:11, Hos 4:1, Hab 1:15. + 7:3 1 Kung 21:11, Ps 64:6f, Ords 4:16, Mika 2:1, 3:11. + 7:4 Jes 22:5, 52:8. + 7:5 Ps 55:14, Jer 12:6. + 7:6 Hes 22:7, Matt 10:21, 35f, Luk 12:53. + 7:6 Citeras av Jesus i Matt 10:21, 35f och Luk 12:53. + 7:7 Ps 5:4, 25:15, 21, 130:5, Hab 2:1. + 7:8 Ps 27:1, 97:11, Ords 24:16, Jes 9:2. + 7:9 Ps 17:2, 26:1, 43:1, Jes 46:13. + 7:10 Ps 42:4, 11, 79:10, 115:2, Jes 10:6, Joel 2:17. + 7:10 hon Städer framställdes ofta som kvinnor (jfr Jes 47:1, Upp 17-18). + 7:11 Jes 26:15, 49:19f, 54:2f, Sak 10:10. + 7:12 Ps 72:8, Jes 19:19f, 60:4, 9, Mika 4:1, Sak 10:10. + 7:13 Jer 25:11, Mika 3:4, 6:13. + 7:14 4 Mos 23:9, 5 Mos 33:28, Jer 50:19. + 7:14 Bashan och Gilead Bördiga områden öster om Jordanfloden som hade tilldelats israeliterna (Jos 13:24f) men sedan förlorats till arameerna (2 Kung 10:33) och assyrierna (2 Kung 15:29). + 7:15 Ps 78:12f, Jes 11:16, Joel 2:26. + 7:16 Job 21:5, 29:9, 39:37, Jes 52:15. + 7:17 Ps 18:46, 72:9, Jes 49:23. + 7:18 2 Mos 15:11, 34:6f, Ps 103:8f, Jer 10:6, Joel 2:13, Apg 10:43. + 7:18 förlåter skuld Annan översättning: ”bär/tar bort skuld” (jfr Joh 1:29 med not). + 7:19 deras synder Andra handskrifter (så Septuaginta): ”våra synder”. + 7:20 1 Mos 12:2, Ps 89:3.