Jeremia
Jeremia (”Herren ska resa upp”) kallades av Gud år 627 f Kr (kap 1) och verkade under de fem sista kungarna i Jerusalem till år 587 f Kr. Under hans tid växte Babel till en världsmakt som gjorde Juda till ett lydrike efter att ha besegrat Assyrien 612 f Kr och Egypten 605 f Kr (se 2 Kung 24).
Jeremia förkunnade omvändelse och dom (kap 2-24) och gick till rätta med falska profeter (26-29), men profeterade också om en kommande upprättelse och ett nytt förbund (30-33). Trots sin medkänsla med det trolösa folket mötte han hårt motstånd (26, 28, 37-38), och slutet kom 587 f Kr då Jerusalem föll och folket fördes bort till Babel (34-41). Jeremia tvingades följa med en grupp som flydde till Egypten (42-44) och skrev enligt judisk tradition även Klagovisorna. Boken avslutas med domsord över hednafolken (46-51) och en epilog (52), som kan ha tillfogats av Jeremia själv eller hans sekreterare Baruk (36:4f, 45:1).
1
1 + Detta är Jeremias ord.
Jeremia, Hilkias son, var en av prästerna i Anatot+ i Benjamins land. 2 +Herrens ord kom till honom i Juda kung Josias, Amons sons, trettonde regeringsår+, 3 + och sedan under Juda kung Jojakim, Josias son, ända till slutet av Juda kung Sidkias, Josias sons, elfte regeringsår+ då Jerusalems invånare fördes bort i fångenskap i femte månaden.
Jeremias kallelse
4 Herrens ord kom till mig. Han sade: 5 + ”Innan jag formade dig i moderlivet utvalde jag dig, och innan du kom fram ur modersskötet helgade jag dig. Jag satte dig till profet för folken+.”
6 + Men jag svarade: ”O, Herre Gud!+ Jag kan inte tala, för jag är för ung.” 7 + Då sade Herren till mig: ”Säg inte: Jag är för ung, utan gå vart jag än sänder dig och tala vad jag än befaller dig. 8 + Var inte rädd för dem, för jag är med dig för att rädda dig, säger Herren.” 9 + Och Herren räckte ut sin hand, rörde vid min mun och sade till mig: ”Se, jag lägger mina ord i din mun. 10 + Jag sätter dig i dag över folk och riken för att rycka upp och bryta ner, förgöra och fördärva, bygga upp och plantera.”
Två syner
11 Herrens ord kom till mig. Han sade: ”Vad ser du, Jeremia?” Jag svarade: ”Jag ser en gren av ett mandelträd+.” 12 +Herren sade till mig: ”Du har sett rätt. Jag ska vaka över mitt ord för att uppfylla det.”
13 +Herrens ord kom till mig för andra gången. Han sade: ”Vad ser du?” Jag svarade: ”Jag ser en kokande gryta i norr som lutar hitåt.” 14 +Herren sade till mig: ”Från norr ska olyckan välla in över alla som bor i landet. 15 + Se, jag ska kalla på alla stammar i rikena norrut+, säger Herren. De ska komma och sätta upp var och en sin tron vid ingången till Jerusalems portar och vid dess murar runt omkring och vid alla Juda städer. 16 + Jag ska uttala mina domar mot dem för all deras ondska, därför att de har övergett mig och tänt rökelse åt andra gudar och tillbett sina händers verk.
17 + Fäst upp dina kläder! Res dig och tala till dem allt som jag befaller dig. Var inte förskräckt för dem, så att jag inte låter skräck drabba dig inför dem. 18 + Se, jag gör dig i dag till en befäst stad, till en järnpelare och en kopparmur mot hela landet, mot Juda kungar, dess furstar och präster och mot folket i landet. 19 De ska kämpa mot dig men inte besegra dig, för jag är med dig, säger Herren, för att rädda dig.”
+ 1:1 Jos 21:18, 1 Kung 2:26. + 1:1 Anatot Prästby strax nordost om Jerusalem (Jos 21:18). + 1:2 2 Kung 21:24. + 1:2 Josias … trettonde regeringsår 627 f Kr, när den unge kungen just börjat försöka rensa bort avgudadyrkan från Juda och Jerusalem (2 Krön 34:3f). + 1:3 2 Kung 23:34, 24:17, 25:8, 11, 2 Krön 36:10. + 1:3 Sidkias … elfte regeringsår 587 f Kr. Jeremia verkade också en tid efter Jerusalems fall (40:1f). + 1:5 Jes 49:1, Gal 1:15. + 1:5 profet för folken Liksom flera andra profeter fick Jeremia profetior inte bara till Israels folk utan även till de omgivande hednafolken (kap 25, 46-51). + 1:6 2 Mos 4:10, 6:12, 1 Kung 3:7. + 1:6 Herre Gud Hebr. Adonaí Jhvh (Herren Herren). När Gudsnamnet Jhvh är sammansatt med ordet ”Adonaí” (Herre) anger grundtextens vokaler att det istället ska uttalas ”Elohím” (Gud). + 1:7 Hes 3:17. + 1:8 5 Mos 31:6, Jos 1:5f, Jes 41:10, Hes 2:6, 3:9. + 1:9 5 Mos 18:18, Jes 6:7, 51:16. + 1:10 Jer 5:14, 18:7, 9, 31:28, Matt 15:13. + 1:11 mandelträd Hebr. shakéd(jfr shokéd, ”vaka” i vers 12). Mandelträdets vita blommor är de första som slår ut på våren i Israel (jan-feb). + 1:12 Jes 55:10f, Luk 21:33. + 1:13 Hes 11:7, 11. + 1:14 Jes 41:25, Jer 4:6, 5:15, 6:22, 25:9. + 1:15 Jer 25:9, 39:3, 52:4f. + 1:15 rikena norrut Öknen öster om Israel gjorde att Babels arméer kom norrifrån (kap 39). + 1:16 Jer 2:13, 19:4. + 1:17 Luk 12:35, Ef 6:14, 1 Petr 1:13. + 1:18 Jer 15:20, Hes 3:8f.