9
1 + Allt detta har jag grubblat på, allt detta har jag prövat: att de rättfärdiga och de visa och deras gärningar är i Guds hand. Kärlek eller hat, ingen människa vet vad som ligger framför henne. 2 + Allt händer lika för alla: för den rättfärdige och den ogudaktige, för den gode+, den rene och den orene, för den som offrar och den som inte offrar. Det går den gode som det går syndaren, den som svär en ed liksom den som skyr eden. 3 + Detta är något ont i allt som händer under solen, att det går alla lika. Och människornas hjärtan är fulla av ondska, av dårskap i deras hjärtan så länge de lever, och sedan går de ner bland de döda. 4 Den som är med i+ de levandes skara har ett hopp, för en levande hund har det bättre än ett dött lejon. 5 + De som lever vet att de ska dö, men de döda vet ingenting och får ingen mer lön, för minnet av dem är glömt. 6 Deras kärlek, deras hat och deras avund finns inte mer. Aldrig mer har de del i vad som sker under solen.
7 + Så ät ditt bröd med glädje och drick ditt vin med glatt hjärta, för Gud är redan nöjd med det du gör. 8 Låt dina kläder alltid vara vita+ och låt oljan aldrig fattas på ditt huvud+. 9 + Njut livet med en kvinna som du älskar, alla dagar i ditt förgängliga liv som Gud ger dig under solen, alla dina förgängliga dagar. För det är din lott i livet och mödan som du har under solen. 10 + Allt som din hand kan göra ska du göra med kraft, för i graven dit du går finns varken gärning eller planer eller kunskap eller vishet.
11 + Vidare såg jag under solen: Det är inte de snabba som vinner loppet eller hjältarna som vinner striden. Det är inte de visa som får bröd, de kloka som får rikedom eller de kunniga som får uppskattning. Allt beror på tid och tillfälle. 12 + Människan känner inte heller sin tid. Som fiskarna fångas i olycksnätet eller fåglarna fastnar i snaran, så snärjs också människors barn i olyckans tid när den plötsligt drabbar dem.
13 Också detta såg jag under solen, en visdom som syntes mig stor: 14 Det fanns en liten stad+ med få invånare. Mot den kom en stor kung som belägrade den och byggde stora befästningsverk mot den. 15 + Därinne fanns en fattig men vis man som räddade staden genom sin vishet. Men ingen kom ihåg den fattige mannen. 16 + Då sade jag: Vishet är bättre än styrka. Men den fattiges vishet blir föraktad, och ingen lyssnar till det han säger.
Vishet och dårskap
17 De visas ord som hörs i stillhet
är bättre än rop från en härskare
bland dårar.
18 Vishet är bättre än vapen.
Men en enda syndare
fördärvar mycket gott.
+ 9:1 5 Mos 33:3, Job 12:10. + 9:2 Job 9:22, 21:7, Ps 73:12f, Pred 2:14f, 7:15, 8:14, Jer 12:1. + 9:2 för den gode Septuaginta och Peshitta tillägger: ”och den onde”. + 9:3 Pred 1:11, 2:16, 8:10f, Jer 17:9, Rom 3:9f. + 9:4 är med i Andra handskrifter: ”är utvald att tillhöra”. + 9:5 Job 14:21, Ps 31:13. + 9:7 Pred 3:12f, 22, 5:17f, 8:15, Jes 22:13, 6:12, Luk 12:19, 1 Kor 15:32. + 9:8 kläder … vita Uttryck för fest, renhet och upphöjdhet (Upp 3:4, 18, 7:14, 19:8). + 9:8 oljan … på ditt huvud Uppfriskande i det varma klimatet (Ps 92:11, Matt 6:17), vanligt vid bjudningar (Ps 23:5, Luk 7:46). Symbol för den helige Ande (1 Sam 16:13). + 9:9 Ords 5:18f, Pred 3:22, 6:12. + 9:10 Job 17:13, Ps 6:6, 115:17, Jes 38:18, Joh 9:4. + 9:11 Ps 127:1, Ords 16:19, Pred 3:1f, Rom 9:16. + 9:12 Job 34:20, Mark 13:33, 35, Luk 12:20. + 9:14 en liten stad Situationen liknar Davids och Joabs belägring av Abel Bet-Hammaaka (2 Sam 20:15f), förutom att den bortglömda räddaren var en vis kvinna. + 9:15 2 Sam 20:16, Pred 4:13. + 9:16 Ords 21:22, 24:5, Pred 7:12, 20.