\NormalFont\ShortTitle{1 Солунян}

{\MT ПЕРВЕ ПОСЛАННЄ СЬВ. АПОСТОЛА ПАВЛА

\par }{\MT ДО СОЛУНЯН.



\par }\ChapOne{1}{\PP \VerseOne{1}Павел, та Сильван, та Тимотей до церков Солунських у Бозї Отцї і Господї Ісусї Христї: Благодать вам і мир од Бога Отця і Господа Ісуса Христа.

\VS{2}Дякуємо Богові всякого часу за всїх вас, роблячи спомин про вас у молитвах наших,

\VS{3}без перестану згадуючи ваше дїло віри, і працю любови, і терпіннє уповання на Господа нашого Ісуса Христа перед Богом і Отцем нашим,

\VS{4}знаючи, браттє Богові любе, вибраннє ваше.

\VS{5}Бо благовістє наше не було до вас у слові тілько, а і в силї, і в Дусї сьвятому, і в великій певнотї, яко ж і знаєте, які ми були між вами задля вас.

\VS{6}І ви стали послїдувателями нашими і Господнїми, прийнявши слово в великому горю з радощами Духа сьвятого,

\VS{7}так що ви стали ся взором усїм віруючим у Македониї і Ахаї.

\VS{8}Од вас бо промчало ся слово Господнє не тілько в Македониї і Ахаї, та й у всяке місце віра ваша в Бога пройшла, так що не треба нам що й казати.

\VS{9}Вони бо самі про нас звіщають, який вхід мали ми до вас і як ви обернулись до Бога од ідолів, служити Богу живому і правдивому,

\VS{10}і ждати Сина Його з небес, котрого воскресив з мертвих, Ісуса, збавляючого нас від наступаючого гнїва.




\par }\Chap{2}{\PP \VerseOne{1}Самі бо знаєте, браттє, про вхід наш між вас, що не марно він став ся;

\VS{2}нї, пострадавши перед тим і дознавши зневаги, як знаєте, в Филипах, зосьмілились ми в Бозї нашому глаголати до вас благовістє Боже з великою боротьбою.

\VS{3}Утїшеннє бо наше (було) не від лукавства, анї від нечистоти, анї в підступі,

\VS{4}а яко ж ми вибрані від Бога, щоб повірити нам благовістє, так ми й глаголемо, не як ті, що людям догоджують, а Богу, що розвідує серця наші.

\VS{5}Нїколи бо не було в нас лестивого слова до вас, яко ж знаєте, анї думки зажерливої: Бог сьвідок.

\VS{6}Не шукали ми нї від людей слави, нї од вас, нї од инших, можучи в повазї бути, яко Христові апостоли.

\VS{7}Нї, ми були тихі серед вас. Як мамка гріє дїток своїх,

\VS{8}оттак, бажаючи вас, мали ми щиру волю, передати вам не тілько благовістє Боже, та ще й свої душі, тим що ви були нам любі.

\VS{9}Згадайте бо, браттє, труд наш і працю: ніч бо і день роблячи, щоб нїкого з вас не отяготити, проповідували ми вам благовістє Боже.

\VS{10}Ви сьвідки і Бог, як преподобно, і праведно, і непорочно ми обертались між вами віруючими,

\VS{11}яко ж знаєте, що ми кожного з вас, як батько дїток своїх, утїшали і розважали, і сьвідкували;

\VS{12}щоб ви ходили достойно перед Богом, що покликав вас у своє царство і славу.

\VS{13}Того ж то й дякуємо Богові без перестану, що ви, прийнявши слово проповідї Божої від нас, прийняли не яко слово чоловіче, а (яко ж справдї є,) слово Боже, котре й орудує в вас віруючих.

\VS{14}Ви бо, браттє, стали послїдувателями церквам Божим, що в Юдеї в Христї Ісусї, тим що й ви пострадали від своїх земляків, як і вони від Жидів,

\VS{15}що вбили й Господа Ісуса і своїх пророків, і нас вигнали, й Богу не вгодили, і всїм людям противні,

\VS{16}що забороняють нам глаголати поганам, щоб спасли ся, щоб сповнились гріхи їх всякого часу; настиг же їх на конець гнїв (Божий).

\VS{17}Ми ж, браттє, осиротївши без вас на час-годину, лицем, а не серцем, ще більш старались з великим бажаннєм бачити лице ваше.

\VS{18}Тим же хотїли ми йти до вас, я таки Павел раз і вдруге, та й заборонив нам сатана.

\VS{19}Яка бо нам надїя, або радість, або вінець похвали? чи й не ви ж перед Господом нашим Ісусом Христом у приходї Його?

\VS{20}Ви бо слава наша і радість.




\par }\Chap{3}{\PP \VerseOne{1}Тим же вже, не стерпівши, зволили ми зостати ся самим в Атинах,

\VS{2}і послали ми Тимотея, брата нашого, й слугу Божого, й помічника нашого в благовістю Христовому, утвердити вас і втїшити вас у вірі вашій,

\VS{3}щоб нї один не хитавсь у горю сьому; самі бо знаєте, що нас на се поставлено.

\VS{4}Бо коли і в вас були ми, наперед казали вам, що маємо горювати, яко ж і сталось, і знаєте.

\VS{5}Того ж то й я, більш не стерпівши, послав довідатись про віру вашу, щоб не спокусив вас спокусник, і не марний буде труд наш.

\VS{6}Тепер же, як прийшов Тимотей до нас од вас, та благовістив нам про віру вашу і любов, і що маєте спомин про нас добрий завсїди, бажаючи нас видїти, яко ж і ми вас,

\VS{7}тим то втїшились ми, браттє, вами у всякому горю, і нуждї нашій, вашою вірою:

\VS{8}бо ми тепер живі, коли ви стоїте в Господї.

\VS{9}Яку ж бо дяку Богу можемо оддати за вас, за всю радість, якою радуємось задля вас перед Богом нашим,

\VS{10}ніч і день ревно молячись, щоб видїти лице ваше і доповнити недостаток віри вашої?

\VS{11}Сам же Бог і Отець наш і Господь наш Ісус Христос нехай направить путь наш до вас.

\VS{12}Вас же нехай Господь намножить і збагатить любовю один до одного й до всїх, яко ж і ми до вас,

\VS{13}щоб утвердити серця ваші непорочні в сьвятостї перед Богом, Отцем нашим у прихід Господа нашого Ісуса Христа з усїма сьвятими Його.




\par }\Chap{4}{\PP \VerseOne{1}Дальше ж благаємо вас, браттє, і напоминаємо в Господї Ісусї, яко ж прийняли від нас, як подобає вам ходити й угождати Богові, так щоб більш (у тому) достаткували.

\VS{2}Бо знаєте, які заповідї дали ми вам Господом Ісусом.

\VS{3}Така бо воля Божа, осьвяченнє ваше, щоб ви вдержувались од блуду,

\VS{4}щоб кожен з вас знав, як держати посудину свою у сьвятостї і честї,

\VS{5}не в страстї похотній, яко ж і погане, що не знають Бога;

\VS{6}щоб нїхто не переступав нї в якому дїлї і не обманював брата свого: тим що Господь відомститель за все те, яко ж ми й перше казали вам і сьвідкували.

\VS{7}Не покликав бо нас Бог на нечистоту, а на сьвятость.

\VS{8}Тим же, хто відкидає, відкидає не чоловіка, а Бога, що дав нам і Духа свого сьвятого.

\VS{9}Що ж до братньої любови, то не треба писати вам, самі бо ви навчені від Бога любити один одного.

\VS{10}І справдї ви так чините всїм братам по всїй Македониї. Благаємо ж вас, браттє, достаткувати ще більш,

\VS{11}і щоб пильно дбали (про те, щоб) бути тихими, та чинити своє, та робити своїми руками, яко ж ми заповідали вам,

\VS{12}щоб ви чесно ходили проти тих, що осторонь (вас), і не знали нужди нї в чому.

\VS{13}Не хочу ж, браттє, щоб ви не відали про тих, що впокоїлись, щоб не скорбіли ви, як инші, що не мають надїї.

\VS{14}Бо коли віруємо, що Христос умер і воскрес, так Бог і тих, що поснули в Ісусї, приведе з Ним.

\VS{15}Се бо вам глаголемо словом Господнїм, що ми, которі зостанемось живими до приходу Господнього, не попередимо тих, що впокоїлись.

\VS{16}Сам бо Господь з повелїннєм, з голосом архангелським і з трубою Божою зійде з неба, і мертві в Христї воскреснуть найперше;

\VS{17}потім ми, которі зостанемось живі, вкупі з ними будемо підхоплені в хмарах назустріч Господеві на воздух, і так завсїди з Господем будемо.

\VS{18}Тим же втїшайте один одного словами сими.




\par }\Chap{5}{\PP \VerseOne{1}Про часи ж і пори, браттє, не треба вам писати.

\VS{2}Бо самі ви добре знаєте, що день Господень, як злодїй у ночі, так прийде.

\VS{3}Бо, як говорити муть: „Упокій і безпечність‟, тодї несподївано настигне на них погибель, як муки на маючу в утробі, і не втїчуть вони.

\VS{4}Ви ж, браттє, не в темряві, щоб той день як злодїй, захопив вас.

\VS{5}Усї ви сини сьвітла і сини дня; ми не (сини) ночи або тьми.

\VS{6}Тим же оце не спімо, як инші, а пильнуймо і будьмо тверезі.

\VS{7}Ті бо, що сплять, у ночі сплять, і що впивають ся, у ночі впивають ся.

\VS{8}Ми ж, (сини) дня, тверезїмо ся, одягнувшись у броню віри та любови і (надївши) шолом надїї на спасеннє.

\VS{9}Бо не призначив нас Бог на гнїв, а на одержаннє спасення, через Господа нашого Ісуса Христа,

\VS{10}що вмер за нас, щоб, чи то пильнуємо, чи то спимо, укупі з Ним жили.

\VS{11}Того ж то втїшайте один одного і збудовуйте один одного, яко ж і робите.

\VS{12}Благаємо ж вас, браттє, знайте тих, которі працюють між вами, і старшинують над вами в Господї, і навчають вас,

\VS{13}і поважайте їх вельми високо в любові за дїло їх. Живіть мирно між собою.

\VS{14}Благаємо ж вас, браттє, урозумлюйте непорядних, утїшайте малодушних, піддержуйте немочних, довго терпіть усїм.

\VS{15}Гледїть, щоб нїхто не оддавав злом за зло, а завсїди про добре дбайте і один для одного і для всїх.

\VS{16}Всякого часу радуйтесь.

\VS{17}Без перестану молїтесь.

\VS{18}За все дякуйте: така бо воля Божа в Христї Ісусї про вас.

\VS{19}Духа не вгашуйте.

\VS{20}Пророцтвами не гордуйте.

\VS{21}Всього дослїджуйте; доброго держітесь.

\VS{22}Од усякого виду лихого вдержуйтесь.

\VS{23}Сам же Бог упокою нехай осьвятить вас зовсїм, і ввесь ваш дух, і душа, і тїло нехай збережеть ся непорочно у прихід Господа нашого Ісуса Христа.

\VS{24}Вірен, Хто покликав вас, Він і зробить (се).

\VS{25}Браттє, молїте ся за нас.

\VS{26}Витайте все браттє цїлуваннєм сьвятим.

\VS{27}Заклинаю вас Господом, прочитати посланнє се перед усїм браттєм.

\VS{28}Благодать Господа нашого Ісуса Христа з вами. Амінь.


\par }{\SH Перве до Солунян писано з Атин.\par }
