\NormalFont\ShortTitle{Филипян}

{\MT ПОСЛАННЄ СЬВ. АПОСТОЛА ПАВЛА

\par }{\MT ДО ФИЛИПЯН.



\par }\ChapOne{1}{\PP \VerseOne{1}Павел та Тимотей, слуги Ісуса Христа, до всїх сьвятих у Христї Ісусї, що в Филипах, з єпископами і дияконами:

\VS{2}Благодать вам і мир від Бога, Отця нашого, і Господа Ісуса Христа.

\VS{3}Дякую Богу моєму при всякому споминї про вас,

\VS{4}(завсїди в кожній молитві моїй за всїх вас з радощами молячись,)

\VS{5}за товаришуваннє ваше в благовістї від первого дня й досї,

\VS{6}впевнившись про те, що хто розпочав у вас добре дїло, звершувати ме аж до дня Ісуса Христа.

\VS{7}Яко ж праведно єсть менї се думати про всїх вас, тим що маю вас у серцї і у вязницї моїй і в оборонї і в утвердженню благовістя, вас усїх, спільників моїх благодати.

\VS{8}Бог бо менї сьвідок, як я люблю усїх вас по милости Ісус-Христовій.

\VS{9}І про се молюсь, щоб любов ваша ще більш та й більш достаткувала у розумі і у всякому чуттї,

\VS{10}щоб допевнитись вам, що лучче, і щоб були чисті і непорушені в день Христа,

\VS{11}сповнені овощами праведности через Ісуса Христа на славу й хвалу Божу.

\VS{12}Хочу ж, щоб ви, браттє, зрозуміли, що те, що сталось менї, більш на користь благовістя вийшло,

\VS{13}так що кайдани мої в Христї обявились у всьому судищі і по всїх инших (місцях),

\VS{14}і більше братів у Господї, упевнившись кайданами моїми, ще більш осьмілились без страху глаголати слово.

\VS{15}Деякі з зависти та перекору, а инші з доброї волї проповідують Христа.

\VS{16}Инші з перекору проповідують Христа, не щиро, думаючи завдати горя кайданам моїм,

\VS{17}а другі з любови, знаючи, що я за оборону благовістя (в кайданах) лежу.

\VS{18}Що ж бо? тільки все таки, чи для виду, чи по правдї, Христос проповідуєть ся; і я сим радуюсь і радувати мусь.

\VS{19}Знаю бо, що се обернеть ся на моє спасеннє вашою молитвою і поміччю Духа Ісус-Христового,

\VS{20}по дожиданню і надїї моїй, що нї в чому не осоромлюсь, а з усією сьміливостю, як завсїди, так і тепер звеличить ся Христос у тїлї моїм, чи то життєм, чи то смертю.

\VS{21}Бо життє менї Христос, а смерть надбаннє.

\VS{22}Коли ж жити менї тїлом, се менї овощ дїла, то що й вибрати, не знаю.

\VS{23}Тїсно бо менї від обох, маючи бажаннє розвязатись (із тїлом), та з Христом бути; багато бо воно лучче.

\VS{24}А щоб пробувати в тїлї, се нужнїщ ради вас.

\VS{25}І певно знаю, що зістанусь (у тїлї) і пробувати му з усїма вами на вашу користь і радість віри,

\VS{26}щоб ваша похвала много достаткувала в Христї Ісусї, як прийду знов до вас.

\VS{27}Тільки достойно благовістя Христового живіть, щоб, чи я прийду та побачу вас, чи то й не буду між вами, почув про вас, що стоїте в одному дусї, і однією душею боретесь за віру євангелську,

\VS{28}і не жахаючись нї в чому від противників; се їм явний знак погибелї, а вам спасення, і воно від Бога.

\VS{29}Бо вам дано, що до Христа, не тільки в Него вірувати, та задля Него й страждати,

\VS{30}маючи ту ж боротьбу, яку в менї видїли, і тепер чуєте про мене.




\par }\Chap{2}{\PP \VerseOne{1}Коли ж оце (є) утїшеннє в Христї, або яка одрада любови, коли (є) яка спільність духа, коли (є) яка милость і милосердє,

\VS{2}то сповнїть мою радість, щоб однаково думали, одну любов маючи, один дух і один розум.

\VS{3}Нїчого (не роблячи) перекором або з марної слави; а смирним розумом один одного вважаючи більшим себе.

\VS{4}Не про своє кожен, а також про другого (справи) кожен дбайте.

\VS{5}Так бо нехай думаєть ся у вас, як і в Христї Ісусї,

\VS{6}котрий, бувши в образї Божому, не вважав хижацтвом бути рівним Богу;

\VS{7}тільки ж умалив себе, прийнявши вид слуги, бувши в подобиї чоловічому,

\VS{8}і здававшись видом, яко чоловік, принизив себе, бувши слухняним аж до смерти, смерти ж хрестної.

\VS{9}Тим же і Бог Його високо вознїс, і дав Йому імя, більше всякого імени,

\VS{10}щоб в імя Ісусове приклонилось усяке колїно, що на небі, і на землї, і під землею,

\VS{11}і щоб усякий язик визнавав, що Господь Ісус Христос у славу Бога Отця.

\VS{12}Тим же, любі мої, яко ж завсїди слухали ви мене, не тільки як се за мого побиту між вами, а й тепер ще більш за моїм непобитом, із страхом і трепетом про своє спасеннє дбайте.

\VS{13}Бог бо се робить у вас, щоб і хотїти (вам) і робити по (Його) вподобі.

\VS{14}Усе робіть без нарекання і розбирання,

\VS{15}щоб ви були безвинними і чистими, дїтьми Божими непорочними серед лукавого і розворотного роду, що між ними ви сияєте як сьвітила в сьвітї,

\VS{16}держачи (перед ними) слово життя, на похвалу менї в день Христів, що не дурно ходив я, анї дурно працював.

\VS{17}Та хоч і приносять мене в жертву і служеннє віри вашої, я (тим) радуюсь і веселюсь із усїма вами.

\VS{18}Тим же самим і ви радуйтесь і веселїть ся зо мною.

\VS{19}Уповаю ж в Господї Ісусї незабаром послати до вас Тимотея, щоб і менї радїти душею, довідавшись про вас.

\VS{20}Нїкого бо не маю рівного (йому) душею, щоб (так) щиро дбав про вас.

\VS{21}Усї бо свого шукають, а не Ісус-Христового.

\VS{22}Ви ж досьвід його знаєте; тим, що як батькові дитина, так він служив зо мною в благовістї.

\VS{23}Сього ж оце надїюсь послати зараз, скоро тільки довідаюсь, як воно буде зо мною.

\VS{24}Маю ж надїю в Господї, що й сам скоро прийду.

\VS{25}Вважав же я потрібним послати до вас Єпафродита, брата й товариша мого в працї і боротьбі, а вашого посла й слугу в потребі моїй.

\VS{26}Яко ж бо жадав (бачити) всїх вас і тужив тим, що ви чули, що він нездужав.

\VS{27}Бо й нездужав мало що не до смерти, та Бог помилував його; не його ж тільки, та й мене, щоб не було менї смутку на смуток.

\VS{28}Оце ж скоріщ послав я його, щоб ви, побачивши його знов, зрадїли, та й я меньше мав смутку.

\VS{29}Прийміть же оце його в Господї з усякими радощами, і таких держіть у повазї,

\VS{30}тим що він за дїло Христове був близько смерти, не дбаючи про своє життє, аби сповнити недостаток служення вашого менї.




\par }\Chap{3}{\PP \VerseOne{1}На останок, браттє моє, радуйтесь у Господї. Те ж саме писати вам менї не противно, для вас же певно.

\VS{2}Остерегайтесь собак, остерегайтесь лихих робітників, остерегайтесь відрізання.

\VS{3}Ми бо обрізаннє, которі духом Богу служимо, і хвалимось в Ісусї Христї, а не в тїлї надїємось,

\VS{4}хоч і я маю також надїю в тїлї. Коли хто инший думає надїятись у тїлї, то я тим більш, —

\VS{5}обрізаний восьмого дня, з роду Ізраїлевого, з колїна Беняминового, Євреїн з Євреїв, по закону Фарисей,

\VS{6}по ревности гонив я церкву, по праведности законній непорочен.

\VS{7}Та що було менї надбаннєм, те вважав я за втрату ради Христа.

\VS{8}Так оце я все вважаю за втрату ради вищого розуміння Христа Ісуса, Господа мого, ради котрого я все втеряв, і вважаю все за сьміттє, аби придбати Христа,

\VS{9}та й явитись у Ньому, не маючи моєї праведности, що від закону, а (маючи) ту, що вірою Христовою (здобувається), праведність від Бога у вірі,

\VS{10}щоб розуміти Його, і силу воскресення Його, і спільність мук Його, приподоблюючись смерти Його,

\VS{11}аби тільки достигнути до воскресення мертвих.

\VS{12}Не тим, щоб уже я достиг, або вже був звершений; гоню ж, чи не достигну того, за що і Христос Ісус достиг мене.

\VS{13}Браттє, я про себе не думаю, що я вже достиг; одно ж (роблю), забуваючи вже те що позаду, і сягаючи по те, що спереду,

\VS{14}біжу до мети по нагороду вишнього поклику Божого в Христї Ісусї.

\VS{15}Скільки оце (нас) звершених, се думаймо, і коли що инакше думаєте, то й се Бог вам одкриє.

\VS{16}Тільки ж (те), до чого ми достигли, (єсть) одним правилом жити і те саме думати.

\VS{17}Приподоблюйтесь до мене, браттє, і вважайте, хто так ходить, яко ж маєте за взір нас.

\VS{18}(Многі бо ходять, про котрих не раз говорив я вам, тепер же й плачучи говорю, про ворогів хреста Христового,

\VS{19}котрим кінець — погибель, котрим Бог черево, а слава в соромі їх, котрі про земне думають.)

\VS{20}Наше бо життє єсть на небесах, звідкіля ждемо і Спасителя, Господа нашого Ісуса Христа, котрий переобразить тїло смирення нашого, щоб було подобне тїлу слави Його, по дїйству, котрим зможе і покорити собі все.




\par }\Chap{4}{\PP \VerseOne{1}Тим же, браттє моє любе й жадане, радосте і вінче мій, стійте так у Господї, любі.

\VS{2}Благаю Єводию, благаю і Синтихию, щоб однаково думали в Господї.

\VS{3}Благаю й тебе, щирий товаришу, помагай їм, що працювали в благовіствуванню зо мною, і з Климентом, і з иншими помічниками моїми, котрих імення в книзї життя.

\VS{4}Радуйте ся завсїди в Господї, і знов кажу: радуйте ся.

\VS{5}Тихість вашу нехай зрозуміють усї люде. Господь близько.

\VS{6}Не журіть ся нїчим, а у всьому молитвою і благаннєм з подякою нехай обявляють ся прошення ваші перед Богом.

\VS{7}І мир Божий, що вище всякого розуму, нехай хоронить серця ваші і мислї ваші в Христї Ісусї.

\VS{8}На останок, браттє, що правдиве, що чесне, що праведне, що чисте, що любе, що хвалебне, коли (є в чому) яка чеснота й коли (є) яка похвала, про се помишляйте.

\VS{9}Чого ви і навчились, і прийняли, й чували, й видали в менї, те чинїть, то Бог миру буде з вами.

\VS{10}Зрадїв же я в Господї вельми, що вже раз згадали дбати про мене; ви ж бо й дбали, та не мали догідного часу.

\VS{11}Не задля недостатку глаголю; я бо навчивсь, що маю, тим і вдовольнятись.

\VS{12}Умію і смирити ся, умію й достаткувати; усюди й у всьому навчивсь і насищати ся, й голодувати, й достаткувати й недостаток терпіти.

\VS{13}Все здолїю в Христї, що мене покрепляє.

\VS{14}Одначе добре ви зробили, що приймаєте участь у моєму горю.

\VS{15}Знаєте ж і ви, Филипяне, що в починї благовіствування, як вийшов я з Македониї, нї одна церква не пристала до мене що до давання й приймання, тільки ви одні.

\VS{16}Бо й в Солунь раз і вдруге прислали ви на мою потріб.

\VS{17}Не то щоб я шукав дару, а шукаю овощу, що намножуєть ся на користь вашу.

\VS{18}Прийняв же я все і достаткую. Сповнив ся, прийнявши від Єпафродита послане од вас, солодкі пахощі, жертву приятну, угодну Богу.

\VS{19}Бог же мій нехай сповнить усяку потріб вашу, по багацтву своєму в славі, в Христї Ісусї.

\VS{20}Богу ж і Отцеві нашому слава на віки вічні. Амінь.

\VS{21}Витайте всякого сьвятого в Христї Ісусї. Витають вас брати, що зо мною.

\VS{22}Витають вас усї сьвяті, а найбільш которі з кесаревого дому.

\VS{23}Благодать Господа нашого Ісуса Христа з усїма вами. Амінь.


\par }{\SH До Филипян писано з Риму через Єпафродита.\par }
