\NormalFont\ShortTitle{1 Петра}

{\MT ПЕРВЕ СОБОРНЕ ПОСЛАННЄ СЬВ. АПОСТОЛА

\par }{\MT ПЕТРА.



\par }\ChapOne{1}{\PP \VerseOne{1}Петр, апостол Ісуса Христа, вибраним захожанам розсїяння по Понту, Галатиї, Кападокиї, Азиї і Витиниї,

\VS{2}по провидїнню Бога Отця, через осьвяченнє Духа, на послуханнє і кропленнє крові Ісус-Христової: Благодать вам і мир нехай намножить ся.

\VS{3}Благословен Бог і Отець Господа нашого Ісуса Христа, що, по великій своїй милости, знов породив нас на впованнє живе воскресеннєм Ісус-Христовим із мертвих,

\VS{4}до наслїддя нетлїнного і непорочного, що не зовяне, сховане на небесах про вас,

\VS{5}котрі силою Божою стережені пробуваєте через віру, на спасеннє, готове явитись останнього часу.

\VS{6}Сим радуйте ся, мало нинї (коли треба), смуткуючи у всяких напастях,

\VS{7}щоб випробувана віра ваша, геть дорожча золота пропадущого, хоч і огнем випробуваного, знайшлась на похвалу і честь і славу в одкриттю Ісус-Христовому.

\VS{8}Котрого не бачивши любите, і на котрого нинї не дивлячись, а віруючи, радуєтесь радістю невимовною і преславною,

\VS{9}приймаючи конець віри вашої, спасеннє душам.

\VS{10}Про се ж то спасеннє розвідували і допитувались пророки, що про вашу благодать пророкували,

\VS{11}дознаючись, якого або котрого часу являв у них Дух Христов, поперед сьвідкуючи про Христові страстї і про славу, що після них;

\VS{12}котрим відкрито, що не самим собі, а нам служили вони (тим), що нинї звістили вам ті, котрі благовіствували вам Духом сьвятим, посланим із неба, (і) на що бажають ангели дивитись.

\VS{13}Тим то, підперезавши поясницї думок ваших, будьте тверезі, і звершено вповайте на благодать, що приносить ся вам в одкриттю Ісуса Христа.

\VS{14}Яко дїти слухняні, не водячи себе по давнїм хотїнням вашим, що в незнанню,

\VS{15}а, яко Покликавший вас сьвятий, і ви самі сьвяті у всьому життю будьте:

\VS{16}бо написано: „Будьте сьвяті, бо я сьвят.‟

\VS{17}І коли Отцем зовете Того, що, не вважаючи на лице, судить кожного по дїлу, то зо страхом провожайте час вашого домування,

\VS{18}знаючи, що не тлїнним сріблом або золотом викупились од марного життя вашого, від отцїв переданого,

\VS{19}но дорогоцїнною кровю Христа, як непорочного і чистого агнця,

\VS{20}призначеного перш настання сьвіта, обявленого в останнї часи задля вас,

\VS{21}що через Його віруєте в Бога, котрий воскресив Його з мертвих і дав Йому славу, щоб віра ваша і надїя була на Бога.

\VS{22}Душі ваші очистивши, в послусї правди Духом, на братню любов нелицемірну, із чистого серця любіте один одного щиро,

\VS{23}як народжені не з тлїнного сїмя, а з нетлїнного, через слово Бога живого і пробуваючого по вік.

\VS{24}Бо „всяке тїло, як трава, і всяка слава чоловіча, як цьвіт на траві: Зісохла трава і цьвіт її упав;

\VS{25}а слово Господнє пробуває по вік.‟ Се ж слово — благовіствоване між вами.




\par }\Chap{2}{\PP \VerseOne{1}Тим то, відложивши всяку злобу, і всякий підступ і лицемірство і зависть і всяку осуду,

\VS{2}яко ж новорожденні дїти будьте жадні словесного чистого молока, щоб у ньому виросли на спасеннє;

\VS{3}коли покушали, що благий Господь.

\VS{4}Приступаючи до Него, до каменя живого, від людей відкинутого, від Бога ж вибраного, дорогого,

\VS{5}і самі, яко живе каміннє, будуйте дім духовний, сьвященство сьвяте, щоб приношено духовні жертви любоприємні Богу через Ісуса Христа.

\VS{6}Тим то й стоїть в писанню: „Ось, кладу в Сионї угольний, камінь, вибраний, дорогий; і віруючий в Него не осоромить ся.‟

\VS{7}Оце ж вам віруючим, — дорогий, неслухняним же „камінь, що відкинули будівничі, та став ся у голову угла, — камінь спотикання і скеля поблазнї‟;

\VS{8}і спотикають ся, не слухаючи слова, на що вони й полишені.

\VS{9}Ви ж — рід вибраний, царське сьвященство, нарід сьвятий, люде прибрані, щоб звіщали чесноти Покликавшого вас із темряви у дивне своє сьвітло;

\VS{10}ви, колись і не народ, а тепер народ Божий; непомилувані, а тепер помилувані.

\VS{11}Любі, молю, як чужосторонцїв і прохожих, ухилятись від тїлесного хотїння, котре воює проти душі,

\VS{12}і вести добре життє своє між поганами, щоб, у чому судять вас яко лиходїїв, наглядаючи добрі дїла (ваші), славили Бога в день одвідання.

\VS{13}Тим то коріть ся всякому чоловічому начальству ради Господа: чи то цареві, яко значному,

\VS{14}чи то начальникам, яко від него посланим на одмщеннє лиходїям, а на хвалу добротворцям.

\VS{15}Така бо воля Божа, щоб ви, роблячи добро, затикали уста невіжи безрозумних людей,

\VS{16}яко свобідні, а не яко ті, що мають свободу за покриттє злоби, а яко слуги Божі.

\VS{17}Усїх шануйте; браттівство любіте; Бога лякайтесь; царя честїть.

\VS{18}Слуги, з усяким страхом корітесь панам, не тільки добрим і лагідним, а також лукавим.

\VS{19}Се бо угодно перед Богом, коли хто ради совісти Божої переносить смуток, страждаючи не по правдї.

\VS{20}Яка бо похвала, коли, согрішаючи й биті в лице, терпите? Тільки коли добре робите, і, страждаючи терпите, то се угодно перед Богом.

\VS{21}На се бо ви покликані, бо і Христос страждав за вас, оставляючи вам приклад, щоб ви йшли слїдом за Його стопами;

\VS{22}котрий не зробив гріха, анї не знайдено підступу в устах Його;

\VS{23}котрий, злословлений, не злословив, і страждаючи, не грозив, а передав Судячому праведно;

\VS{24}котрий гріхи наші сам піднїс на тїлї своїм на дереві, щоб ми, для гріхів умерши, правдою жили; котрого „ранами сцїлились‟.

\VS{25}Були бо ви, як вівцї блукаючі; тільки ж вернулись нинї до Пастиря і Владики душ ваших.




\par }\Chap{3}{\PP \VerseOne{1}Також і жінки, корітесь своїм чоловікам, щоб і ті, що не корять ся слову, життєм жінок без слова були зʼєднані,

\VS{2}дивлячись на чисте життє ваше у страху (Божому).

\VS{3}Ваша окраса нехай не буде зовнїшнє заплїтаннє волосся і убираннє в золото, або зʼодяганнє в одежу;

\VS{4}а потайний серця чоловік, у нетлїнню лагідного й тихого духа, що перед Богом многоцїнне.

\VS{5}Так бо колись і сьвяті жінки, що вповали на Бога, украшали себе, корячись своїм чоловікам;

\VS{6}як Сарра слухала Авраама, паном його зовучи, котрої ви стали дїтьми, добре роблячи і не лякаючи ся нїякого страху.

\VS{7}Чоловіки також, домуйте разом з ними по розумі, яко більше слабосильній посудинї жіночій віддаючи честь, яко і спільні наслїдники благодати життя, щоб не зʼупинялись молитви ваші.

\VS{8}Наконець же, будьте усї одної думки, милосердуючі, братолюбні, сердечні, привітливі;

\VS{9}не віддаючи зло за зло, або докір за докір; а насупроти благословляйте, знаючи, що на те ви покликані, щоб благословеннє наслїдили.

\VS{10}„Хто бо хоче життє любити, і видїти днї добрі, нехай вдержить язик свій від злого, й уста свої, щоб не говорити зради;

\VS{11}нехай ухиляєть ся від злого, і робить добре; нехай шукає впокою, і побиваєть ся за ним.

\VS{12}Бо очі Господнї на праведних, і уші Його на молення їх; лице ж Господнє проти тих, що зле роблять.‟

\VS{13}І хто ж такий, що заподїяв би вам лихо, коли будете наслїдниками доброго?

\VS{14}Тільки ж, коли б і страждали задля правди, блаженні ви; страху ж їх не бійтесь, анї трівожтесь;

\VS{15}а Господа Бога сьвятїть у серцях ваших. Бувайте завсїди готові дати одвіт всякому, що домагаєть ся від вас слова про вашу надїю, з лагідностю і страхом;

\VS{16}маючи совість добру, щоб, у чому судять вас, яко лиходїїв, осоромились ті, що докоряють добре життє ваше в Христї.

\VS{17}Лучче бо, коли воля Божа, пострадати за добрі дїла, анїж за дїла лихі;

\VS{18}тому що й Христос, щоби привести нас до Бога, один раз пострадав за гріхи наші, Праведник за неправедних, що був умертвений по тїлу, но ожив духом,

\VS{19}в котрому і тим духам, що в темницї, прийшовши, проповідував,

\VS{20}колисьто неслухняним, як того часу дожидало (їх) довготерпіннє Боже, за днїв Ноя, як строїв ся ковчег, в котрий мало, то єсть, вісїм душ, спасло ся од води;

\VS{21}чого образ хрещеннє (не відложеннє тїлесної нечистоти, а совісти доброї обітниця перед Богом), що і нас тепер спасає через воскресеннє Ісуса Христа,

\VS{22}котрий єсть по правицї в Бога, зійшовши на небо, котрому покорились ангели і властї і сили.




\par }\Chap{4}{\PP \VerseOne{1}Тим же то, коли Христос страждав за нас тїлом, то й ви тією самою думкою оружіть ся; хто бо страждав тїлом, перестав грішити,

\VS{2}щоб уже не по хотїнню чоловічому, а по волї Божій, жити остальний час у тїлї.

\VS{3}Доволї бо з нас минувшого часу життя, що чинили волю поган, ходячи в розпустї, пристрастях, пияньстві, бенкетах, напитках і мерзських ідолослуженнях.

\VS{4}Чим і дивують ся, що ви не біжете разом з ними на розлив розпусти, хулячи;

\VS{5}котрі дадуть одвіт Тому, що готов судити живих і мертвих.

\VS{6}На се бо і мертвим проповідувано благовістє, щоб приняли суд по чоловіку тїлом, і жили по Бозї духом.

\VS{7}Усьому ж конець наближив ся. Будьте ж оце мудрі і тверезі до молитов.

\VS{8}Перш усього ж майте один до одного щиру любов, бо любов покриває множество гріхів.

\VS{9}Будьте гостинні один для одного без дорікання.

\VS{10}Кожний, яко ж приняв дар, так ним нехай служить один одному, як добрі доморядники всякої благодати Божої.

\VS{11}Коли хто говорить, то нехай говорить як слова Божі; коли хто служить, нехай же служить по силї, котру подає Бог; щоб у всьому прославляв ся Бог через Ісуса Христа, котрому слава і держава по вічні віки. Амінь.

\VS{12}Любі, не чудуйтесь розпаленнєм, що буває вам на спокусу, наче б вам що дивного довело ся;

\VS{13}а радуйтесь, яко ж маєте участь в страданнях Христових, щоб і в одкриттю слави Його радувались і веселились.

\VS{14}Коли докоряють вас за імя Христове, — ви блаженні; Дух бо слави й Бога почиває на вас; ними він хулить ся, вами ж прославляєть ся.

\VS{15}Тільки ж нїхто з вас нехай не постраждає яко душегубець, або злодїй, або лиходїй, або як бунтівник;

\VS{16}коли ж яко Християнин, то нехай не соромить ся, а прославляє Бога за сю участь.

\VS{17}Бо пора початись судові від дому Божого; коли ж найперш од нас, то який конець тих, що не корять ся благовістю Божому?

\VS{18}І коли „праведник тільки що спасеть ся, то безбожник і грішник де явить ся?‟

\VS{19}Тим то й страждаючі по волї Божій, як вірному Творцеві, нехай передають душі свої, роблячи добре.




\par }\Chap{5}{\PP \VerseOne{1}Старших між вами молю, яко товариш-старший і сьвідок страдання Христового, і спільник слави, що має відкритись:

\VS{2}пасїте стадо Боже, що у вас, доглядаючи не по неволї, анї для поганої користї, а з доброго серця;

\VS{3}анї пануйте над народом, а взором будьте стада;

\VS{4}і як явить ся Пастир-Начальник, приймете невянучий слави вінець.

\VS{5}Саме так, молодші, коріть ся старшим; усї ж, один одному корячись, смирностю підпережіть ся; бо „Бог гордим противить ся, смирним же дає благодать.‟

\VS{6}Смиріть ся ж під сильну руку Божу, щоб піднїс вас угору свого часу;

\VS{7}всяку журбу вашу скинувши на Него, бо Він стараєть ся про вас.

\VS{8}Тверезїть ся, пильнуйте, бо противник ваш, диявол, як лев рикаючий, ходить, шукаючи кого пожерти;

\VS{9}проти него вставайте тверді вірою, знаючи, що такі страждання доводять ся і братівству вашому в сьвітї.

\VS{10}Бог же всякої благодати, покликавший нас до вічньої своєї слави в Христї Ісусї, коли трохи пострадаєте, Він нехай звершить вас, утвердить, укріпить і оснує (непорушно).

\VS{11}Йому слава і держава по вічні віки. Амінь.

\VS{12}Через Сильвана, вірного вам брата, як думаю, коротко написав, наповідаючи і сьвідкуючи, що се правдива благодать Божа, в котрій стоїте.

\VS{13}Витає вас вибрана з вами (церков) в Вавилонї, і Марк, син мій.

\VS{14}Витайте один одного у цїлуванню любови. Впокій вам усїм, що в Христї Ісусї. Амінь.

\par }