31
1 І рече Господь Мойсейові: 2 Дивись, покликав я Базалеїла, сина Урії Гурієнка, з колїна Юдиного, 3 І сповнив я його духом Божим, мудростю й розуміннєм і знаттєм у всякому реместві; 4 Щоб видумував майстерне, як вироблювати із золота й срібла і мідї, 5 І вирізувати на дорогому каменї і вирізувати з дерева, і робити у всякому реместві. 6 І се прилучив я сам до його за помічника Оголїаба Ахісамашенка, з коліна Данового, і вложив я мудрість в серце кожного, в кого мудре серце, щоб уміли вони все зробити, що заповідав я тобі: 7 Громадський намет і скриню сьвідчення і віко, що на їй, і всю посудину в наметї; 8 І стіл і всю посудину його, і сьвітильника чистого, і всю посудину його, і кадильного жертівника, 9 І жертівника всепалення і всю посудину його. 10 І вмивальницю, і підставку її, і шати службові, і шати сьвяті для Арона сьвященника, і шати для синів його, щоб служили службу сьвяту. 11 І миро і запашні пахощі для сьвятинї: Усе, як заповідав я тобі, мають зробити вони. 12 І рече Господь Мойсейові: 13 Ти ж промов до синів Ізрайлевих і кажи: Суботу ж мою мусите держати; бо се знамя між мною й вами в роди ваші, щоб ви знали, що я, Господь, осьвячую вас. 14 І допильновуйте суботи; вона бо вам сьвята: Хто опоганить її, того скарати смертю; бо кожна душа, що робити ме яку роботу в день суботнїй, буде вбита. 15 Шість день для роботи, але семий день субота на спочинок, сьвятий день Господеві; кожного, хто робити ме дїло в субітнїй день, скарати смертю. 16 І допильновувати мусять синове Ізрайлеві суботи, щоб сьвяткувати суботу в родах їх: Заповідь на віки. 17 Між мною і синами Ізрайлевими знамя се віковічне. Бо шість день творив Господь небеса і землю, а семого дня спочив. 18 І дав Мойсейові, переставши розмовляти з ним на Синай горі, дві таблицї сьвідчення, таблицї камяні, на котрих писав палець Божий.